Jo estic molt bé, tio. No m 'ho dic gaire sovint,
però estic molt bé. Espero que aquests cinc minuts
de retras que m 'has donat... Quinze. Quinze,
no cinc, tio. No, no, no. Ho retimo. He arribat
quinze minuts tard, avui. És veritat. M 'has
dit deu i han sigut quinze. És gravíssim. És
una esmorzada forquilla, tio. Una esmorzada forquilla,
saps que es complica, saps? L 'he fet sense alcohol,
eh? He tingut la deferència de fer -lo sense
alcohol. Hòstia, és que l 'esmorzar de forquilla
amb alcohol és per valents, eh? Mira, no, és
que clar, no el faig fora de cap de setmana,
també t 'ho dic. De fet, crec que no havia fet
mai una esmorzar de forquilla en horari laboral
i mira que m 'ho puc permetre en el sentit que
tinc tota l 'autonomia que vull a nivell d 'empresa,
però crec que mai havia fet esmorzar de forquilla
a Calbuter, potser ha de dir. entre setmana,
en reunions sèries, diguem. Jo és que sóc molt
de l 'esmorzar de forquilla i entre setmana el
sóc fer, també. El que passa és que, evidentment,
com bé saps, jo sóc una persona que no beu alcohol
i menys per esmorzar. Però em sento una mica
malament quan vaig a aquests llocs perquè...
Sí, a mi també em porten la meva botifarra i
els meus ous i les meves coses i estic molt content,
però clar, és que a la taula del costat és que
es juga un altre partit, és una altra lliga,
perquè hi ha un porró de vi i xupitos de whisky
a l 'acabar. Nosaltres hem demanat dos, o sigui,
truita de botifarra negra amb seques i res, i
un cafè, saps? Però clar, el llistat de coses
que feien era com, hòstia, això pot costar molt
d 'entrar, que si callos, que si uns calamarsets
amb ceba, que si cua de toro, no sé, totes coses
com molt totxes per digerir, dic, hòstia, i el
més bo és que, clar, jo estava, jo m 'he demanat
un cafè, és el Jordi, el Jordi Aguasca, que és
el nou fan d 'aquest podcast, s 'ha demanat un
Coca -Cola zero, i allò que, Quan anàvem a demanar
una altra cosa, perquè la reunió s 'ha allargat,
i diguéssim, podem demanar alguna cosa més per
veure. Diu, sí, tenim aquí xupitons, no sé què,
no volem alcohol. O sigui, com donant per assumit
que anàvem a demanar ja, com a mínim, el cigaló.
Si no, alguna ampolleta per fer baixar tot, saps?
I dic, hòstia, quin valor tota aquesta gent,
saps? Que es fot allò tranquil·lament dos o tres
whiskeys abans d 'anar a treballar, saps? O això
és la seva pausa, qui sap? És que, Àlex, si vas
a calbuter ja saps del que vas. Mira, el recomano
molt, també per l 'esmorzar, eh? El recomano
per dinar, però per esmorzar, dic, hòstia, també
em quedo molt satisfet, eh? Molt... Molt, molt
bé. És encara bé el dia, després mira que venim
de dies de, clar, avui és dia 28, vinc de quatre
dies de grans àpats d 'acabar embotit completament,
que ja podrien fer foie amb els meus òrgans i
els hi duraria per un any i mig, com a mínim.
Hosti, m 'he posat com el Kiko. Aquests Nadals.
Jo pensava que aquest quart d 'hora que m 'havies
demanat adicional era per fer una mica de recerca.
No, no, no. I de fet he pensat, tornava tard
i m 'he posat un podcast. Després he pensat,
hòstia, podria haver pensat una miqueta sobre
el tema d 'avui. No, no ho he fet durant tot
l 'any, no ho faré l 'últim episodi de l 'any,
Marc. Tampoc ens enganyem, saps? El 28 de desembre,
el temps de descompte, no posaré a fer recerca
per l 'últim episodi, saps? Qui sap, potser 2023
ens porta un canvi en el meu tarannà, però no
el 28 de desembre. Si ho hagués fet, hauria estat
una bona innocentada. Tu saps que avui no parlem
de temes mèdics, oi? Per què havíem de parlar
de temes? No, aquesta sobrellista de temes mèdics,
no. O ho deies per la gent que fot les dietes
aquestes? Començava ben alcohol pel matí després
d 'haver -se cardat uns callos. No, perquè mira,
ara se m 'ha ocorregut que per algun moment com
que parlem del lluviai, potser et pensaves que
parlàvem de les uvis, saps? Amb uve, però no.
No, home, no. S 'ella així. Jo vaig veure la
nota que posava bé alta i. Així que no és la...
Què és la UBI? Tampoc sabria dir que és una UBI,
me baixa, saps? Ah, no? No, què és? Unitat de
Vigilàncies Intensives. Ah, d 'acord. D 'acord,
d 'acord. Doncs no ho hauria gaigut, tampoc.
És allà on t 'envien, després de fotre un xupito
al boter. A les 9 del matí. Sí, d 'uns quants
i galons de més a primera hora, abans de les
9 del matí. Sí, sí, algun deu acabar allà. Però
bé, un dia que és torça. Comences així i després
ja no van a treballar, em sembla. No, home, és
que no es pot anar a treballar així. Vas al llit
directe després. Però avui... El tema d 'avui
és interessant, eh? El tema d 'avui és molt interessant.
Bueno, l 'has introduït tu, el UBI. Que no sé
com deu ser en català, això. El salari mínim
universal o la renta mínima universal, igual,
no? Renta mínima universal, em sembla que es
diu, sí. Sempre tinc el dubte renta o renda,
perquè sé que en castellà i català és com venda
i venda, sempre els confonc, saps? Vull dir,
crec que no dic bé en cap dels dos idiomes. És
d 'aquestes paraules que em costen, saps? I segurament
en català dic la paraula castellana i viceversa,
però sí, assumim que és la renta universal mínima.
Vols saber com m 'he après si va amb D o amb
T? Quina és la regla mnemotècnica? A mi em costa
molt en català i castellà les Bs i les B baixes.
Perquè no són de Girona, bàsicament. Exacte.
I em costa perquè coses que en català són mòbil
i mòbil, a vegades penso en castellà el concepte
també automòbil, coses d 'aquest tipus, no? Però
una que em costava molt era prova i prova. O
sigui, el concepte provar. Mai sabia si provar
i, de fet, gravar... Gravar, aquest és el que
no sé jo. Aquest sempre ha dit d 'escriure 'l
perquè no el sé. O sigui, no sé quina va amb
V baixa i quina va amb V alta. Gravar. Si el
saps, il·lumina'm, perquè aquest no el sé. Els
altres el sé, però gravar no. Aquest l 'evites
a escriure, però és inevitable, perquè tu i jo
aquesta paraula la diem molt. Pots dir, no, és
que nosaltres enregistrem, i ja està. I així
t 'has d 'evitar d 'escriure a gravar. Però en
castellà, no, saps? En castellà, dic, hacemos
el podcast. I tanquem aquesta secció, però et
vaig a il·luminar, perquè això és molt útil.
I més per gent que ve del món tech. Escolta,
escolta, jo tenia molts problemes amb provar
i provar. Provar i provar. Fins que... Has de
pensar en algú castellano parlant, d 'acord?
I et diu, perquè provar va com bé de beta. Perquè,
què fas tu quan proves? Tio, proves alguna cosa,
no? Proves una beta, no? Llavors, tio, doncs
provar va com bé de beta. Llavors ja se 'n va
quedar per sempre. I ara provar és com bé de
beta. D 'acord, però ja és en català. En ve baixa,
provar. Clar, amb català és tot el contrari,
sempre. Ah, val, val, ja està, val. Clar, tu
has de pensar com amb el... També podries dir,
provar va amb B de beta. Vull dir, no ho sé,
em sembla una regla de merda, també t 'ho dic.
A mi no em soluciona res. Podries pensar -ho
en català, no? A veure, burro, en català no funciona,
perquè no va amb B de beta. No, clar, però vull
dir que podries pensar, dic, no, en català, provar,
amb B de beta, ja està, saps? Vull dir, no. T
'has de recordar que ho has de pensar en castellà.
No sé si m 'explico. Però barba, com bé de bé,
d 'acord. Si te 'n recordes de la frase, la frase
està en castellà. Però podries construir la mateixa
frase en català i acabaries pensant que provar
va amb B alta. I no sé, no funciona. Pensar que
anaves a dir alguna cosa, no sé, saps? Vull dir,
com més de... Pensa que bé de no sé què, saps?
Vull dir... Ara se m 'ha acudit que potser la
venda i venda, clar, si en castellà és venda,
pots pensar la plaça de todos de las ventas i
dius, vale, pues venda en castellà va amb T i
en català és la venda. Podria pensar, saps? Alguna
cosa d 'aquestes. Però no amb una frase que funciona
amb els dos idiomes, capullo. És que realment...
En fi, va, anem a parlar del tema perquè veiem
que això, com sempre, no ens en sortirem amb
temes de lingüística. No ens guanyarem la vida.
A veure que no ens traguin subvencions, eh? Sisplau,
que apuiem el català encara que sigui destrossant
-lo cada dia. Encara que ens inventem paraules,
exacte. Exacte. Doncs vinga, renda mínima universal.
Renda mínima universal. Aquest tema és interessantíssim
perquè és que jo crec que la gent el deu aprovar
però jo crec que això ja està passant. A què
ens referim per la renta mínima universal? Si
vols posar -ho d 'una manera molt tonta i potser
molt simplista, és... Possiblement fa 50 anys
tots ens pensàvem que la productivitat ens donaria
més hores per ser ociosos i per rascar -nos les
pilotes mentre els robots fan la feina i d 'alguna
manera ells... generen el pip del país i tu pots
estar a les 9 del matí al boter menjant -te uns
ous estrellats amb botifarra, molt tranquil.
En canvi, a pesar que ara ja no has de rentar
la roba, rentar els plats, tens un ordinador
que té més poder computacional que tota la humanitat
combinada, treballes més hores que mai. I dius,
a veure, per què? Com pot ser això? Però, per
altra banda, també és cert que la societat està
absolutament trencada, la classe mitja ha desaparegut,
cada vegada el poder s 'acumula als extrems i
es polaritza, i la part del mig... I passa amb
tot, eh? Jo crec que al final això és una dinàmica
d 'internet. és a dir que agotitza molt els extrems
i polaritza molt les coses genera molt aquesta
dualitat i per altra banda cada vegada més i
aquest és el punt que a mi més interessant em
sembla a veure què en penses els diners no es
generen a base de rentes sinó que es generen
a base d 'acumulació de capital i quan dic rentes
vull dir rentes del treball sinó que cada vegada
els diners venen més de la mà de tenir actius
de valor que generen rendiments que no pas de
gent que està posant les seves hores a canvi
de temps. Perquè aquests, per lo general, acaben
sent automatitzats, agradin o no, en canvi els
altres... Bàsicament és allò del que sempre comentem,
el Mateu 25 -29, no? O sigui que... Més pels
que més tenen i menys pels que menys tenen. I
aquest home, el senyor Mateu, que va dir això,
no ho sé, si està guardat a la Bíblia o va dir
a l 'època de Crist, fa molts anys ja ho va veure.
Mateu ja sabia de la renta universal. Era un
anticipat molt al seu temps, era un visionari.
I clar, llavors, veient aquest... Aquest escenari
que tenim ara, no el de Mateu, el d 'avui, on
cada vegada més la riquesa s 'acumula als extrems,
el trencament de la classe mitja, que el treball
cada vegada et porta menys a la riquesa i a l
'estabilitat i ja no és possible obrir una carnisseria
i tenir una bona vida com abans, diguem, i ho
podem sortir al carrer i en som tots testimonis,
es posa sobre la taula aquest debat de què passa
si donem un salari garantit a tota la població.
I aquest és el concepte de renta mínima universal.
No sé si he fet un bon servei o no a l 'explicació.
No sé, Àlex, com ho has vist, almenys. Ho has
explicat molt bé i hi ha un parell de coses que
has dit que són molt interessants. Una és el
tema de per què, si estem automatitzant cada
cop més les nostres vides, tenim menys temps
que mai. Això s 'explica una miqueta pel principi
de l 'addicció. Tu no sé si ho saps, que una
de les maneres més efectives de tractar una addicció
és canviant -la per una altra. Johan Cruyff,
quan va tenir els problemes de cor i era una
persona que fumava molt, era coneguda per fumar
durant els partits de futbol, pràcticament, doncs
li van aconseguir treure l 'addicció al tabac
donant -li els xupa -xups. I d 'aquí la campanya
aquella tan famosa de xupa -xups amb Johan Cruyff.
I normalment això sol passar amb la gent que
té comportament addictiu, no? Que aconsegueixen
treure -li una addicció però li fiquen altra
gent. Què? Probablement ha tingut una addicció
a les apostes, al gambling o als videojocs. Pot
acabar convertint -se després en una persona
que tingui addicció a la feina o, doncs, en tema
drogues, no? O inclús a les relacions o al sexe,
el que sigui, no? Vull dir, jo ho veig... que
a mesura que el que dius tu, no? Hòstia, et compres
com un robotet per automatitzar una part de la
teva feina, després part d 'aquesta feina es
converteix en mantenir aquest robotet i tenir
-lo bé, i si ho fas bé, i si és un robot més
o menys de qualitat, és una cosa que realment
sí que redueix, no? Redueix les teves obligacions,
és a dir, per fer la bogada a mà... Tio, hauries
de passar hores, mentre que ara, per posar la
rentadora, hòstia, sí, dona molt per sac haver
de pensar, ai, he de fer la rentadora, de separar
per colors, no sé què, i després m 'he de recordar
de treure -la al cap d 'una hora, dues hores,
i l 'estendre, després, ojo, que no l 'estengui
fora perquè plou. Però és molt millor, és deu
cops millor que fer -ho a mà. Per tant, millor.
El que t 'has d 'encarregar és que la rentadora,
o sigui, que tu no siguis un maldestre amb aquestes
coses, i que l 'altra, que la rentadora sigui
mínimament bona, perquè si et porta més temps
reparar -la, no has guanyat gaire. M 'explico.
El contraexemple és que a mi fa uns anys em van
deixar una bicicleta. Un anterior company de
pis em va deixar una bici i vaig dir, hòstia,
millora la meva vida, no? Redueixo després en
transport públic, en taxis, veig més la llum
del sol, faig una miqueta d 'exercici, però aquella
puta bici era un desastre. Era la típica bici
que cada setmana havia de comprar -li o una cambra
d 'aire nova o els frens sortien o no sé què,
o no sé quantos, l 'havia portat el mecànic a
dos per tres i dius, estava invertit molt més
en aquella bici que el benefici que em donava.
Per tant, aquí s 'estava fent malament. Tot això
per dir... Aquesta és una part. Si realment estem
substituint certes parts de la nostra vida per
robots, automatitzacions i tot això, però les
estem omplint amb unes altres. Per què? Perquè
tenim por a no tenir suficients coses per fer.
Per això dius, hòstia, de tot el temps que alliberes
d 'una cosa al final l 'acabes omplint amb una
altra. I això es veu en... èpoques i societats
d 'abundància. Per exemple, jo parlo molt amb
la gent, com bé saps, jo passo unes setmanes
a l 'any sempre a San Francisco i allà una de
les coses que sento més recurrentment és que
tinc més pasta de la que em puc gastar. I m 'he
de crear aficions que jo no tindria i comencen
a fer, no sé, anant en barca o s 'apuntant ja
no a pàdel, estan a un altre nivell, escalada
i no sé què, i no sé quantos, perquè diuen, és
que faig tanta pasta que al final... Bueno, saps,
la part social la tinc molt encallada i és la
manera de fer -ho, no? Et crees aficions que
no tenies simplement perquè tens diners per disposar.
I aquí estem veient una miqueta el mateix. Tu
t 'alliberes temps d 'aquestes coses, però dius,
hòstia, ara que tinc temps perquè he automatitzat
aquesta part de la meva vida, olé, puc començar
una nova cosa. Però molt poca gent es dedica
a la contemplació, no? Aleshores, l 'altra cosa
que has apuntat, que també m 'ha resultat molt
interessant, ni no hi havia caigut, és el tema
que cada cop... menys la gent genera riquesa
a partir dels resultats de la seva feina. Per
què? Doncs perquè, com bé sabem, i fins i tot
gent que són un zero a l 'esquerra a nivell d
'economia, com jo, sabem que els salaris han
posat molt menys que el cost de la vida cada
any i, per tant, no estàs perdent diners. Efectivament,
el que estàs fent és deixar de guanyar els diners
que bonament et mereixeries pel simple fet que
les dues coses haurien d 'anar relacionades i
aguantar el mateix ritme. Doncs, el que passa
és que, clar, cada cop la gent, o sigui, això
el que fa és que crea la tendència que qui pugui,
i és molt poca gent, per tant aquí segurament
estem esbiaixats, és que diuen, clar, bueno,
es dediquen a invertir en real estate, o es compren
cotxes, o tenen un segon negoci, o compren coses
que després poden vendre, saps? Per què? Perquè
al final, dius, és que amb la feina no em dona,
no em dona, perquè és que la majoria de feines...
Tu i jo som uns privilegiats perquè som emprenedors,
som empresaris, som gent que una miqueta decideix
el seu propi destí, però som l 'excepció de la
societat. La majoria de gent no es pot permetre
tot això. I el que té una miqueta de calorons
estalviats o li ha anat bé o té un bé d 'una
bona família i ha tingut una herència, segurament...
fan més pasta de l 'herència i de les propietats
que els han caigut, que no pas de la seva feina,
perquè cada cop les feines, no et diré, estan
més mal pagades, però la majoria de les feines
no estan pagades d 'acord amb el valor que aportes
a la societat. Aquests són els meus dos apunts
de moment. Clar, i aquí per entrar en matèries
sobre aquesta renta mínima universal, quina és
la idea? La idea és, vaja, com que... Cada cop
més el valor es genera en el capital i no en
el treball, aquest capital d 'alguna manera estaria
taxat i això permetria que la gent que no té
accés al treball pogués disfrutar almenys d 'una
renta que el permetés viure. Llavors, sobre això,
què és el que passa? que es generen diferents
escenaris o diferents narratives. Per una banda,
veiem que la renta mínima universal pot donar
seguretat a la gent, pot donar estabilitat personal
a les famílies, pot deixar uns diners com a...
safety net, com seria com una xarxa de seguretat,
perquè la gent pogués emprendre i no tingués
por a quedar -se al carrer per poder emprendre.
Malgrat, per altra banda, també hi ha temes problemàtics,
com per exemple... No és que siguin problemàtics,
és que hi ha gent que no n 'està tan a favor,
que diu que promou com el ser vago, que no fomenta
pas la creativitat, sinó que el que diu és que
la gent bàsicament es donarà les addiccions en
lloc de buscar altres hobbies i coses d 'aquestes.
Hi ha molta narrativa sobre el que podria passar
i el que no podria passar. M 'agrada, és interessant
apuntar més els experiments, perquè això... Anem
a dir que això ja ha passat, eh? És a dir, això,
vull dir, no estem parlant del futur, no estem
parlant d 'alguna cosa que potser passa, que
potser no, no, no. Vull dir, aquestes coses,
vull dir, ja s 'han tastat a la societat. De
fet, un molt significatiu va ser el... Em sembla
que va ser el 2017, una cosa així. Es va començar
a provar a Finlàndia, aquí a Europa. I va ser
un model que va funcionar molt bé. Però jo et
dic, és un tema que és molt delicat perquè ningú
l 'ha implementat com a escala. Sí que és cert
que, per exemple, als Estats Units sí que s 'ha
provat i em sona que també per aquella època
Alaska i Ontario van fer coses pilot semblants,
però mai hi ha hagut un desplegament del concepte
a gran escala. Per tant, no estem supersegurs
de què podria passar aquí. I una de les coses
que vull apuntar és que, o sigui, en els tres
minuts que li he dedicat a pensar el tema, vull
dir, no tinc una opinió molt formada, però jo
quan no tinc una opinió, la meva manera de pensar
sempre és a qui li dóna més passar que això,
no? És a dir, evidentment la meva afiliació política
és de sobres coneguda i més aviat pública, no?
I em porta a pensar que hauria d 'estar molt
a favor d 'aquest tema i segurament ho estigui,
no? Però és clar, què passa? Estic rodejat de
tot de gent que, malauradament, li ha anat bé
la vida, o malauradament per la societat, però
molt bé per ells i per elles, però que solen
tenir una opinió molt negativa d 'aquest aspecte
perquè, com dius tu, van a pensar, ostres, la
de gent que se n 'aprofitarà d 'això. I dius,
és veritat, si pares de pensar amb el cervell...
Et pares a pensar i dius, hòstia, clar, qualsevol
cosa que sigui diners gratis, doncs et fa pensar
que hi haurà gent que se n 'aprofitarà, que el
que dius tu, que aprofitaran per comprar droga,
que seran uns vagos i tot això. Sí, però jo crec
que aquí ens estem sempre a buscar l 'excepció
que confirma allò que volem que passi, no? I
que confirmarà els quatre casos de gent que farà
servir això per per mals objectius, no? El que
crec que passa és tot el contrari. Jo crec que
és una cosa per la qual decididament crec que
ja estic bastant a favor, sense haver -li donat
moltes moltes voltes, perquè no en sóc tan conscient
que això ja s 'hagi aplicat, tot i que sóc conscient
d 'aquests exercicis, però crec que és la típica
cosa que si et pares a pensar té un benefici
net per la societat i que a les quatre persones
que en facin un mal ús, no els pots desacreditar.
Per què? Perquè si ens posem així, doncs tot
el sistema bancari s 'hauria d 'anar a la merda,
tota la política s 'hauria d 'anar a la merda,
totes les empreses s 'haurien d 'anar a la merda,
tots els empresaris són uns lladres. Pensem a
pensar en FTX i en Alameda i en Theranos i en
tots els altres escamps que hi ha hagut a nivell
de societat, inclús els WeWorks de torn. Per
tant, és el típic d 'allò de, com es diu a anglès,
hate the player, not the game, no? Perquè, clar,
és com el que diem, sí, hòstia, sí, no, és que
totes les criptos són dolentes perquè, clar,
hi ha hagut aquesta cripto que han robat. Bueno,
per aquesta regla de tres, doncs totes les empreses
són dolentes perquè hi ha hagut algú que ha fet
servir una empresa per... O tu, la política és
dolenta perquè hi ha hagut un polític que s 'ha
enriquit a base de no sé quantos, no? O sigui,
no, crec que no podem generalitzar d 'aquesta
manera. Per tant... Si bé és cert que la xarxa
de seguretat és una cosa que fa que es relaxi
la creativitat, es relaxi la gana en el sentit
de la motivació, és que ho estem pensant des
d 'una òptica de gent que no ha viscut en entorns
on realment ha fet falta aquests diners. Hi ha
gent que... Tothom es pensa, tothom compra la
narrativa, almenys en el nostre entorn, de tothom
hauria de poder emprendre, la zona de confort
és dolenta, no sé què, però clar, molt poca gent
d 'aquest entorn sap el que és tenir familiars
a càrrec, que hagin hagut de... Ja no parlo de
que tothom s 'ha beneficiat del sistema d 'autopistes,
no n 'hem entrat tampoc en aquest clixé que ja
fa temps que hi entro, dels hospitals, del transport
públic, de les escoles, etcètera, ja en sabem,
de sobres conegut, que jo tiro per aquí. Però,
d 'altra banda, crec que no hi ha ningú en aquest
entorn que hagi tingut familiars a càrrec, que
no els hi han donat la pensió, que no els hi
han donat la beca menjador, que no es poden permetre
emprendre, no perquè no tinguin els diners, sinó
perquè no tenen el temps, o perquè no volen,
o perquè és que realment la vida d 'algun familiar
proper devem directament d 'aquesta persona.
Per tant, crec que seria un error pensar que
tothom ha d 'emprendre, tothom ha de prendre
riscos. Jo aquesta narrativa no la compro. I
per això crec que cada cop estic més a favor
de la renta mínima universal, també perquè dona
per sac a la gent de dalt, perquè van a buscar
això. Van a buscar desacreditar -la perquè quatre
persones en facin un mal ús. És el mateix argument,
donat la volta, el de cripto només serveix per
comprar droga. O els empresaris són uns explotadors.
És que no ho sé, hi ha tipus de generalitzacions,
no les compro. També et diré, segurament és la
típica cosa que... A curt plaç té un efecte molt
diferent que a llarg plaç. És a dir, a curt plaç
tothom busca beneficiar -se d 'aquest tipus de
coses. I no només se 'n beneficiarà o faran un
mal ús d 'això als individus que, segurament,
demanaran la subvenció i falsificaran coses i
serà una persona que dedicarà a comprar -se crack
amb aquesta pasta. Evidentment, però serà la
immensa minoria. Seria una cosa molt específica.
Però et diré que segurament també surten empreses
que es dediquen a desfalcar aquest tipus d 'iniciatives
i amb allò de ja t 'ho gestionem nosaltres acaben
traient una tallada d 'això. Vull dir que al
final el que em farà mal ús seran tant els individus
com les empreses. Però d 'altra banda penso que
a llarg plaç és la típica cosa que, clar, nosaltres
no estem preparats per assumir aquest canvi de
societat que és tan heavy en el que no t 'hauràs
de preocupar per treballar i que segurament arribis
a millorar o sigui, arribes a elevar tant el
nivell de la qualitat de vida d 'una societat
que ja no ha de tenir la necessitat de, digue
-li, de robada, de delinqui, de pensar en com
fer trampes al sistema, d 'emigrar, d 'haver
de fer feines en brut, etcètera. No arribarem
al nivell d 'eliminar -ho, però ja només per...
per reduir -ho d 'una manera molt significativa
estarem en un lloc molt millor com a societat.
Quin és el problema que li veig a això? Després
d 'aquesta xapa ara em diràs i vull saber una
miqueta la teva opinió. El problema és que això,
segons el meu punt de vista, s 'hauria d 'aplicar
a tot el món al mateix temps. Per lo qual crec
que és impossible. Per què? És una miqueta per
què no funcionen sistemes alternatius al capitalisme.
És perquè en el moment en què en surti un...
Tota la resta del món dirà, no ens interessa,
no anem a incentivar -ho, no fem comerç amb aquest
altre país que està provant una cosa nova, el
capitalisme. Per tant, ho veus? No funciona.
Per què? Perquè, bueno, al final és l 'únic i
no gosa d 'una economia d 'escala. No sé si aplicant
-ho això país per país, potser és diferent, potser
estic fotent cagades molt, molt bàsiques, però
potser aplicant -ho a només un país no ens serveix,
perquè en el moment en què hi ha un altre país
on això no funciona, potser el que estàs fomentant
és que gent més desfavorida de països... veïns,
doncs, vinguin aquí, es puguin aprofitar o demanar
aquest tipus d 'ajudes i, aleshores, acabaríem
generant un altre problema, que és el problema
del... un altre problema, que és el sistema...
endèmicament racista de dir, ostres, que ve la
gent de fora i s 'aprofita de subvencions. Al
final tots sabem que és una cosa que no funciona
així i que és més que fals. Però la narrativa
està allà fora. Per què? Perquè al final els
que dominen una miqueta el cotarro de tot això
i tenen més difusió, doncs tenen la veu cantant
i els és més fàcil distribuir aquest tipus de
mentides. Per això ho veig complicadet. O sigui,
crec que és una cosa que, evidentment, algú ha
de prendre la iniciativa. i que el matrimoni
gai sigui una cosa que va començar en un país
i després va començar a expandir ràpidament amb
un efecte dominó i tots n 'hem sortit guanyant
d 'això, m 'agradaria que fos així. M 'agradaria
que si això s 'implementa en un país, que es
comenci a implementar en l 'arc de 12 mesos,
una gran majoria de països ja no que s 'ho puguin
permetre, sinó que realment creguin en el projecte,
estiguin disposats a anar a això. a muerte, o
sigui, no, anem a fer una prova de sis mesos
a veure què passa, que creïn l 'exemple perquè
tothom, o sigui, m 'afecta cascada o acabi implementant
la resta del planeta, menys els quatre països
de xalats que hi ha per allà, que estem molt
d 'acord que sempre existiran. Però no ho sé
si tinc por que un exemple mal portat o en un
país on, clar, potser no ha gosat de l 'economia
a l 'escala que necessitava perquè això funcionés
bé, acabi desacreditant aquesta iniciativa, perquè
tothom la veu com, ah, mira, és que ja es va
aprovar i va fallar. Cosa que em porta a la següent
pregunta, que és, i d 'on surten els calés? Tots
sabem d 'on surten, no? És a dir, jo no crec,
ah, aquí, i ara aquí fotré la pota 15 cops, si
vols, segur que és pregunta trampa, cabró, però
jo crec que ja és suficient. O sigui, un dels
problemes principals també, i això ja saps que
sóc una persona que està sempre demanant que
hauríem de pagar més impostos, no menys. Per
què? Perquè jo crec en una visió a llarg plaç
de la societat. No penso en jo, jo, jo. Evidentment
que a mi em beneficiaria pagar menys impostos
perquè sóc egoista, com la majoria de gent que
està en aquest sector i que pensen que diuen,
no és que jo vull pagar menys impostos perquè
a mi em roben i no sé què. Però després, bé que
vols aprofitar -te del sistema. Jo penso a llarg
plaç. Crec que tota la inversió que fem en estructura
pública és una cosa que és molt necessària perquè
tu i jo estem fent servir estructura pública
en la qual es va invertir fa desenes d 'anys.
I que segurament, si la gent hagués dit no, no
invertim en això, tu i jo ara no estaríem aquí.
Dit això, dit això, l 'altra cosa que, per exemple,
a mi em rebenta molt del discurs del tema d 'impostos
és la gent que diu, és que jo els invertiria
diferent. Bé, a veure, fes -ho. Si no formes
part de la solució, formes part del problema.
Jo estic d 'acord que s 'hauria de reinventar
una part del tema de la redistribució de la inversió
que fem nosaltres a les arques de l 'Estat. És
a dir, d 'alguna manera, ja hi ha la tecnologia.
ja hi ha una miqueta el coneixement i els mètodes
per poder aplicar una distribució més líquida
dels nostres impostos. M 'explico. Fins ara,
l 'únic que pots fer és dir que no vols donar
diners a l 'Església, quan has de fer la declaració
de renta. I ho vas de fer fins fa poc, fins que
la feia manualment. Ho havies de dir tu manualment
perquè no era un opt -in, era un opt -out. O
sigui, tu per defecte anaves a la teva Església
i després podies dedicar -ho a a caires més socials.
I és l 'única cosa en la qual tens un dret a
decidir. És a dir, jo crec que hi hauria d 'haver
alguna manera, sense entrar en allò de jo vull
decidir on van perquè no vull que creïn més ambaixades
de no sé què a Catalunya i no vull pagar més
artistes que no foten res. Imbècil, o sigui,
imbècil. Però és veritat que sí que hauria d
'haver -hi d 'alguna manera a dir, ostres, donar
més visibilitat. o donar més participació ciutadana
al respecte. És a dir, ja hi ha plataformes,
a Barcelona hi ha el Decidim Barcelona, per exemple,
que és una plataforma que es dona veu de ciutadania
i tu pots dir, escolta, hi ha aquests projectes
d 'on voldries que l 'Ajuntament dediqués més
esforços. Potser les entitats a nivell estatal,
que al final la recaudació és estatal, haurien
de fer algun tipus de plataforma per qui vulgui
una part dels impostos, no tots, perquè jo no
crec que els empresaris sàpiguen gestionar impostos
millor, que els polítics ho fan molt malament,
però els empresaris ho farien igual de malament,
si no pitjor. Es pugui dir, aquesta part podem
decidir o podem opinar sobre cap a on hauria
d 'anar, perquè si féssim opinió, potser els
exercicis tindrien molt menys patrimoni. Per
això, i aquí lligo amb el que penses tu d 'escolta
quins són els incentius sempre que tenim. Clar,
per què l 'Estat no fa aquest tipus de coses?
Perquè no li interessa perdre poder o donar -li
menys poder, és a dir... AKA menys pasta a exèrcit
i a església perquè se 'n van a prendre els fonaments
de l 'estat espanyol. Però segurament hi haurà
algun país més desenvolupat en aquest sentit
que el que farà és fer aquest tipus de cosa perquè
aleshores puguin redistribuir millor en universitats,
en recerca, en investigació espacial, etcètera.
Però no hi ha l 'incentiu a Espanya. Per tant,
crec que aquí tenim un problema estructural també
a nivell de país. A mi el que m 'agrada molt,
que és un concepte que no s 'ha sentit gaire,
però a altres països s 'ha popularitzat bastant,
és aquesta taxa d 'automatització. A mi això
em sembla molt interessant. És a dir, el ficar
impostos als robots. Parlant en plata. Parlant
en plata d 'això, és exactament això. Però clar,
com funciona la idea? Perquè crec que estan molt
ben... Els incentius de la idea estan molt ben...
Els incentius de la idea estan molt ben alineats.
Bon dia, Marc. Bon dia. Gràcies. Sí, bon dia.
Jo no he anat a Calcuta avui. Sí, clar, anava
a dir, potser eres tu, eh, on els ha costat amb
el xupitó. No, no era jo, no era jo. Però què
és el que passa? Fixa't, és que és interessant
aquest concepte, perquè a més capital s 'acumula...
als extrems i a la propietat d 'actius que no
en el propi treball, significa que cada vegada
hi ha menys gent treballant. I la majoria de
treball s 'acumula en poques persones, cosa que
veus, perquè per primera vegada l 'automatització
no només està eliminant llocs de treball i creant
de nous, sinó que el que està fent és que està
eliminant llocs de treball i en crea de nous
que es generen menys demanda laboral en volum.
exemple, el que sempre explicàvem allò de les
pomes, no? Tu tenies un camp amb molts pagesos
que cultivaven aquell camp, en canvi ara la màquina
que passa per allà només requereix d 'una enginyeria
de software que la programa i l 'automatitza,
no? I també es fa molt difícil entendre que,
a veure, el salt que hi havia de ser granger
a la revolució industrial, igual... entrenar
un granger a que sàpigues posar tornillos no
era complicat, però el senyor que posa tornillos,
potser explicar -li intel·ligència artificial
és més difícil. Llavors, hi ha aquests dos salts
que ho fan delicat, no? Llavors, què és el que
proposen? I aquest tema és curiós, perquè han
saltat gent molt popular. El nostre amic Elon
Musk va tenir aquí un punt sobre aquest tema.
Andrew Yang, el candidat... que es va presentar
contra Trump, no sé si el recordes, el 2016,
em sembla, també, on ho va comentar. Bill Gates
s 'ha pronunciat sobre aquest tema, el físic
Stephen Hawking també es va pronunciar sobre
aquest tema en el seu dia, i és el de, mira,
si tu d 'alguna manera, com a empresa, perquè
els diners han de sortir d 'on es genera el capital,
que són de les companyies, el que estàs fent
és que estàs automatitzant la teva cadena de
valor, per tant, no estàs pagant salaris. els
empleats no se't posen malalts, etc, etc, etc.
El que fem com a societat és que taxem aquesta
idea o aquest concepte i els diners de la renta
universal venen de la mà i incrementen a mesura
que la societat s 'està automatitzant. Per tant,
què és el que passa? A mesura que tu estàs eliminant
llocs de feina, el que també estàs fent és que
estan se generant... una bossa de capital per
poder inflar i per poder proveir a la gent que
d 'alguna manera no té accés a la feina. Llavors
aquesta gent té una xarxa de seguretat perquè
pugui emprendre, sabent que no es quedarà sense
feina i sense salut i sense educació, etcètera,
i els seus fills podran anar a l 'escola i d
'altra banda donarà una estabilitat. i una coherència
en la societat molt gran. Però, clar, és el que
tu dius, no? Vull dir, és una implementació global,
perquè, a més, clar, has d 'entendre quant significa
cada una d 'aquestes rentes en cada país. Perquè,
clar, una renta universal marraqueix no és la
mateixa que la renta universal que necessites
per Ginebra, perquè els cols de la vida a un
lloc i a l 'altre no és el mateix, malgrat, també,
el PIB per càpita d 'un país no és el mateix
que l 'altre. Per tant, Són temes delicats, perquè
la implementació transversal d 'aquest tema és
complicada, però estic d 'acord amb tu. Hi ha
moltes fal·làcies aquí, perquè jo crec que es
dona per assumides moltes coses, donen per certes
moltes coses que segurament no seran veritat.
És a dir, si tu pares a pensar que aquest sistema
funcionarà en la mesura en què no tots els treballadors
deixin de... generar impostos perquè deixen de
treballar i passen a ser completament deficitaris.
Tothom ho redueix a l 'absurd, no? Diuen, clar,
què passa si tothom deixem de treballar i llavors
passem a ser tots deficitaris. Això no passarà.
O sigui, la gent no deixarà de treballar perquè
hi hagi això. Deixarà de treballar alguna gent,
deixarà de fer feines de merda. Però, Marc, tu
i jo no ens dedicarem a beneficiar -nos d 'aquesta
iniciativa, no? La majoria de gent que coneixem
no farà això. O sigui, el que farà és que gent
que... no hauria de treballar o que treballa
forçadament o que té unes condicions horrendes,
doncs segurament es pot acollir aquest tipus
de coses que no li millora la vida a molta gent
de la societat, li millora la vida a la gent
que realment ho necessita i que està molt desesperada.
Per tant, per mi això ja em surt a compte. L
'altra cosa és que... Una altra cosa que veig
que és molt difícil és que... el tema de taxar
els robots, perquè on comença un robot i on acaba?
És a dir, podries dir, home, clar, uns robots
són els que Amazon té per fer la seva cadena
de distribució i tot això. Ja, però hi ha moltes
empreses, i tothom ho sap, que funcionen amb...
algoritmes, o amb el que se 'n diuen els background
jobs, o sigui que en realitat tu pots dir, tu
podries definir com que un robot és un algoritme
que es dedica a fer l 'automatització dels correus
o de contactar gent per LinkedIn, per fer -los
entrar al teu funnel de màrqueting, i això podria
ser considerat un robot, una feina que perfectament
podria fer una persona, però tu decideixes automatitzar
-la. Tens un assistent virtual, tens drons per
fer delivery, tens, ja no em refereixo només
a hardware, tens... Certes coses que són robots,
que són software. Famosament, el col·lega, el
Peter Levels, el de Nomad List i tots aquests
projectes, Remote Job, Remote OK, etcètera, és
un tio que diu, jo sol, té una assistenta personal
i després té, a tots els seus projectes, diu,
jo tinc com 200 robots que fan la meva feina.
I el que s 'ediquen és enviar correus, enviar
notificacions, eliminar spam, el que sigui. Però
tot ho té automatitzadíssim. Això també seria
taxable? Si és que sí, com els declares? Quan
els declares? A partir de quin cert volum? El
no ser hardware és més difícil d 'amagar. Al
final, tu vas a la teva fàbrica i es comencen
a comptar els robots físics que hi ha, et sortirà
un número. Si comptes el software que tens, et
sortirà un altre molt més disparatat. Com ho
comptem, això? Realment se 'ns ve a sobre una
esllavissada de canvis i de coses que segurament
els advocats que tenim avui en dia no estan preparats.
El sistema no està preparat, t 'ho dic jo. I
les regles de xoc no estan gens preparades per
aplicar tot això. Hi ha moltes més dificultats
que facilitats a l 'hora d 'implementar aquest
canvi. Per tant, no ho sé, tio. És que jo ho
veig molt negre, tot això. Ho veig molt negre.
Tan negre com que mai més ho veurem? Tu i jo?
És a dir, ho veurem? Jo crec que ho veurem, però
segurament una versió més soft, voldria equivocar
-me, però al final això no deixa de ser una versió
més extesa de certs mecanismes que tenen països,
i faré servir el terme incorrecte i impopular,
més desenvolupats a nivell de societat que nosaltres.
Segurament no ens hem de comparar, però hi ha
molts països en què es diu O sigui, per exemple,
Alemanya, diuen, és un país que no et deixa ser
pobre, no et permet ser pobre. Evidentment tens
indigència i tens certs problemes socials i tot
això, sí, però els ratios són molt més baixos,
sí. Alemanya és un país que fa per activa i per
passiva coses perquè la gent no caigui per sota
el llindar de la pobresa. Països nòrdics, tres
quarts del mateix. Tenen altres tipus de problemes?
També. també, i no entrarem aquí a discutir -los.
Però hi ha països que, per exemple, famosament,
Estats Units, és el teu puto problema si et caus.
Estats Units és un país que no et vindrà a donar
-te la mà si tu et caus. Prens una mala decisió,
estàs fora de la societat. Tens un appendicitis
i estàs fora de la societat. No és una mala decisió,
és que... estan mal dissenyats com a país. Però
vull dir que segurament el que veurem és més
una certa tendència cap a que tots els països
del món, i m 'agradaria que fins i tot Estats
Units implementés això, fessin polítiques molt
més socials, que són coses, per mi, de llibre,
que s 'haurien de fer, i malauradament crec que
només veurem això, però ja seria un gran guany
per la societat, i es faran de manera progressiva,
es faran de manera gradual. tindran un impacte
molt poc visible i segurament la gent de dalt
dirà, és que tot això són pèrdues de diners.
És que tu no ho has necessitat. No ho sé. No
ho veig com a malhora. Soc molt pessimista, soc
molt escèptic en aquest tema. M 'agradaria que
passés, sí, però no ho veig perquè no crec que
estiguem preparats a nivell de legislació, a
nivell financer, a nivell estructural i segurament
el capitalisme no sigui la millor manera per
implementar aquest tipus de coses. No ho sé,
em fa falta que arribi com algun messies que
doni la solució, la panacea per pal·liar tots
aquests grans problemes socials i no veig com
ho implementarem. Però segurament és perquè soc
tan ignorant de totes aquestes doctrines que
no hauria d 'estar fent aquest tipus de previsions.
Tranquil, Àlex. Elon Musk s 'encarregarà d 'això.
Doncs estem fotuts.