Però tio, amb quantes notes portes? A veure,
noi, avui he vingut al plat, eh? Podries haver
fet una miqueta el meu rol avui i anar a pelo,
saps? I venir aquí sense preparar i sense ni
puta idea de res, però evidentment la teva personalitat
no et deixa fer. No em deixa, no em deixa. Saps
per què tinc amb notes de paper o no? Doncs perquè
ja no fas servir Evernote. Que bona, com te l
'he donat, com te l'he donat perquè... Tio,
només la tinguis que acariciar i vinga cap a
dins, eh? Tu fes servir a Evernote o no? O sigui,
ets d'aquestes persones que va pensar en el
seu moment que és la millor puta aplicació del
planeta i que de cop i volta ha desaparegut de
les nostres vides i no sabem per què. Sí, tio.
Evernote és com les natilles, tio. Era com el
millor postre del planeta fins que va haver -hi
un dia que vas deixar de menjar -les molts perquè...
Doncs exactament el mateix. Tot el que sigui
notes, Alex, send it my way. Porta -m'ho. Ens
agrada, ens agrada. Jo recordo el dia que vaig
deixar de fer servir Evernote i va ser consciència
i va ser molt de dolor, però és que l'aplicació
ja havia perdut el seu camí. O sigui, evidentment,
per qui vingui de l'hort i hagi estat visquent
sota una roca durant els últims 22 anys. perquè
hi va haver notes al fons de l'any 2000. Realment
és molt antiga aquesta aplicació. Jo he flipat.
Jo pensava que era la típica aplicació que, bueno,
2004, no sé què. No, l'any 2000 ja existia,
molt abans dels mòbils. És una aplicació de notes,
punto. No té molt més. Va tenir el seu gran punt
àlgid, jo crec, durant l'eclosió de mòbil perquè
et permetia tenir l'aplicació mòbil i la de
desktop sincronitzades. Eren notes boniques,
notes més sofisticades que el que podies fer
amb qualsevol aplicació que et vingués al sistema
operatiu, ja sigui Apple com Windows, no parlem
ni Linux, evidentment, però que tu ho tenies
i escrivies un lloc, t'apareixia màgicament
a l'altre, podies formatar, podies inclús posar
-hi arxius, imatges, àudio amb el temps, vull
dir que realment deixava fer bastantes coses.
I és una aplicació que jo vaig adorar moltíssim.
Ells... el seu motto, el seu eslògan era Remember
Everything, que el trobo fenomenal com a eslògan
de marca. És a dir, hòstia, que bo que és. I
és veritat, jo el que vaig fer és, jo vaig subcontractar
el meu cervell, la meva memòria a Evernote. Jo
vaig dir, tot el que tinc al meu cervell ho tiro
a Evernote. Jo ho feia servir per coses de feina,
coses que havia recordat a feina. A punts personals,
les reunions que faig, les notes les posava a
Evernote, els acords de les cançons de grups
i tot això ho tenia, les setlis dels concerts
me les posava a Evernote. Tinc una infinitat
de... casuístiques per les quals feia servir
Evernote, no? O sigui, m'havia arribat a apuntar
quan feia, doncs, anàlisis dels meus somnis,
però no apuntava això allà, escrits, els blocs
que volia escriure per l'empresa, moltes, moltes,
moltes, moltes coses. Evernote, t'ho donaves,
tens un buscador i trobaves la cosa que tu volies
bastant ràpid, val? Però recordo el dia, i crec
que va ser un any després de fer servir Mac,
que vaig dir, ostres, han millorat una mica l
'aplicació de notes de Mac perquè era un trunyo,
o sigui, realment era molt bàsica. I quan va
arribar, li van posar una miqueta de format i
van millorar la sincronització i em sembla que
va arribar als folders que vaig dir, escolta,
i si deixo de fer servir Evernote, que s'ha
convertit en una aplicació que ja va molt lenta,
l'han sobrecomplicat, no pilla els formats bé.
Saps? Vull dir que ara parlarem de per què va
morir, o per què està morint aquesta mort tan
lenta, però vaig dir, bueno, vaig fer una migració,
vaig aprovar Apple Notes. I no n'he tornat a
sortir, eh? Han passat per davant meu Obsidian,
ha passat Notion, ha passat no sé quines altres
aplicacions. Jo m'he quedat Apple Notes, tio.
Doncs quines sortens, fill. Quines sortens. Perquè
jo amb les notes sóc com... Ara no sé si són
els Masai o són els Toulouse. Ara no ho tinc
clar. Hi ha una tribu africana que fa una cosa...
que jo faig el mateix que amb les notes, que
és... Aquesta història és interessantíssima,
Alex. Fixa't. Ells tenen un poblat, i cada X
temps s'obliguen a cremar -lo i construir -lo
al costat des de zero, perquè les noves generacions
entenguin la duresa i la complexitat de muntar...
una societat en cas que una tormenta al desert
els destrossi el campament. És a dir, si infligeixen
el dolor per créixer, d'acord? És la màxima
del que no et mata et fa més fort? Déu -n'hi
-do, no ho coneixia. Doncs mira, jo faig el mateix
amb les notes, bàsicament. Quan canvio de servei
començo des de zero. Perquè soc així d'imbècil.
Però què vol dir? No te les migres? No. Però
què fas? Però què fas amb els milions de notes
que deus tenir per a tu? Ets una persona de notes
compulsives. És una molt bona pregunta, aquesta.
És d'aquells moments que dius, oh, m'encanta
que em facis aquesta pregunta, perquè llavors
el que tinc és una carpeta, exports, i allà poso
21 -12 -03, que això vol dir el desembre, el
3 de desembre de l'any 2021, barra, i poso Apple
Notes, i allà estan... Les que vaig fer servir
d'Apple Notes. I després hi ha una altra que
és la d'Evernote. Una altra que és la de Notion.
Hi ha algunes que són bastant divertides perquè
estan versionades. Perquè a vegades ha anat de
manera recurrent a altres plataformes per tornar
-les a provar. Llavors hi ha com... la versió
2 d'Apple Notes, per exemple. És a dir, és el
segon export que faig. Però no les importo? Ja,
és molt curiós, Alex, tio. Però això vol dir
que tu no tornes mai a les teves notes antigues.
O sigui, tu prens notes per després transformar
-les en tasques i elimines... O la nota queda
obsoleta? O sigui, no són notes vives que van
evolucionant? Perquè en el meu cas sí. O sigui,
gairebé totes les notes que tinc, llevat de coses
que simplement vull fer permanents i ja està,
moltes de les notes que tinc són... logs, bàsicament,
no? És el típic log de trucades amb un client,
doncs cada setmana li vaig posant la data i les
merdes que parlem, no? O, jo què sé, proves que
faig jo amb codi i tinc la meva documentació
i tal. I les vaig evolucionant. Són notes vives.
Per tant, no em serviria a mi aquest concepte
de l'arxiu i allà es queda. Mira, cadascú té
les seves merdes, val? A la vida. Jo tinc les
meves, també. I aquesta és una merda molt bèstia.
Tu i jo estem trencadets, Marc. Ja crec que l
'audiència ja ho sap. Sí, sí, tenim cosetes.
Doncs estem trencats, però això que et vaig ensenyar
és estar ben trencat. És a dir, jo aquí, vull
dir, estic podrit de dins, eh? Vull dir, el que
està passant és que sí, jo també tinc aquestes
notes recurrents i, de fet, en tinc moltes d
'aquestes, però moltíssimes. Però per fer -me
encara més mal a mi mateix, d'acord? Vull dir,
per infligir -me encara més dolor i de dir, Marc,
has d'aprendre com aquest... poble beduí d
'Àfrica a reconstruir la teva vida de notes i
de papers un per costat de l'altre, per fer
-me més mal encara el que faig és que aquestes
notes recurrents també les començo a fer una
altra vegada i les torno a escriure. Llavors
dius, però quin puto sentit d'això? No té cap
puto sentit, Àlex. No, perquè no tenen relació
amb l'anterior, no són additives en aquest sentit.
No, és a dir, imagina't, per exemple, una nota
amb totes les coses que tinc. Aquesta és una
mítica nota que jo sempre he tingut, d'acord?
És molt bèstia, però aquesta nota l'he reconstruït
diverses vegades. Per què? Perquè jo i les notes
tenim una relació d'amor i odi. Llavors, ho
començo a llistar tot, faig llistes fins a saber
quants pèls tinc al cul, literalment. I hi ha
un dia que dic Marc, les llistes són una puta
merda. No fotis una llista mai més i torno a
la Moleskine. I ara estic més en el no llistir
res i tot ho faig amb paper. Llavors dius, hòstia,
no hi ha res pitjor que fer -ho amb paper perquè
llavors sempre s'oblida. Però és que al final
jo penso, hòstia, quina vida més miserable tenir
sempre que estàs revisant notes. Llavors saps
què? Mira... Vaig al paper i així també faig
servir una mica el canell, que l'exercito poc,
saps? Val. És que, clar, jo ho trobo estrany,
o sigui, per mi, crec que ja ho vaig comentar
en un altre episodi, per mi les notes són una
manera d'endreçar els meus pensaments, de buidar
espai mental, amb la banda cerebral, i després
m'oblido, o sigui, realment, i torno poc, saps?
O sigui, torno poc per consultar, torno molt
a elles. per escriure -hi més coses. El que deia,
no? Hòstia, una nova cosa que he comentat amb
un client. Noves idees pel podcast de foc a terra.
Noves idees pel no sé què, saps? Vull dir, escric
una cançó pel grup, doncs, hòstia, ho fico allà.
Però realment ho consulto molt poc. Realment
a mi les notes tampoc em serveix tant que tinguin
un cercador, tot i que van bé, evidentment. Però
trobo que les evoluciono molt en aquest sentit.
Però rarament és veritat... rarament, molt rarament,
vaig a consultar a veure què s'ha dit en aquella
reunió fa un any amb el client, a veure quin
dia ens van posar d'acord amb això. I potser
és un dels grans paquets de les notes, no? Però,
bueno, el cas, si et sembla, entrem una miqueta
en el que va passar. O sigui, tu, per què vas
deixar de fer servir Evernote? Pel producte o
perquè tu vas decidir canviar el teu acostament
cap a les notes, la teva relació amb les notes?
Si vols, el que puc mirar és... puc entrar en
aquesta carpeta per fer -me una mica més de mal
a mi mateix. I mira, Evernote, quina és la que
hi ha després? Perquè llavors segur que la que
hi ha després és per la qual ho vaig substituir.
Clar. Però tu com a persona de producte m'interessa
la teva visió, perquè crec que els grans errors
que va tenir Evernote van ser de producte, clarament.
100%. I mira, m'agrada que tornem... que tornem
a Evernote, perquè a mi Evernote és una aplicació
que em recorda molt el destí que ha viscut Facebook.
I quan dic Facebook no dic Instagram, dic facebook
.com. Va ser una aplicació que va néixer en el
món del desktop, que Mobile la va agafar a contrapeu,
malgrat va tenir avidesa d'adaptar -se molt
ràpidament i d'entendre quines coses eren importants
per a un usuari en mobile. No estic d'acord.
O sigui, perdona, però crec que és veritat, va
entrar contra peu, va començar a fer un moviment
molt ràpid, bé, però no va entendre el que l
'usuari necessitava en mobile, perquè va fer
una calcada de l'app de desktop, la va posar
en mobile. Per mi és el gran error. Era molt
lenta, tenia massa opcions i era com, realment
no necessites tot això, no faré taules dintre
de les meves notes en mobile, no li ficaré fotos,
o potser fotos sí, però no necessito l'edició
de fotos dintre l'aplicació de mobile a les
notes de text. Tenia massa coses, massa opcions
i realment potser s'haurien d'haver centrat
en, o sigui, trigaves tant en començar a fer
una nota que jo ja ho abandonava, dic, no és
que no, No ho faig, saps? Perquè el cercador
no era immediat, era difícil de filtrar, havies
de navegar massa. O sigui, per arribar a crear
una nota trigaves ja massa segons. I per cercar
una nota i trobar -la eren 5 o 8 clics. Saps?
I crec que aquí és el gran fallo. Si van intentar
replicar el mastodon que havien creat en l'aplicació
de desktop, la van intentar replicar a dins de
mòbil. I, justament, crec que l'aproach no va
ser el correcte. Però, bé, aquí la persona experta
en productes és tu, Marc. Així que justifica'm
per què creus que ho van fer bé, en aquest sentit.
Deixa'm refrasejar -ho, perquè crec que no tenim
tanta memòria. És a dir, clar, mobile... No estem
parlant de fa tres anys. Estem parlant que aquest
canvi va succeir entre el 2008 i el 2010. És
a dir, quan tu i jo, Àlex, encara anàvem quasi
amb panyals de producte. Llavors... T'ho compro.
I anàvem amb panyals de mòbil, també, de mòbil
i de smartphone, perquè anàvem amb un HTC...
És que no me'n recordo ja com es deien, però
els primers HTCs, saps? Ja ve l'HTC Desire,
l'HTC Màgic, crec que es deien alguna basura
d'aquestes, devia tenir. Exacte, l'HTC Màgic,
històric. Sí. Deixa'm que t'ho posi d'una altra
manera. Jo crec que els errors d'Evernote van
venir més. I crec que aquí hi ha una lliçó de
producte que és molt important per aprendre.
De fet, n'hi ha dos que són interessants. La
primera és... va voler fer masses coses, amb
això estic d'acord amb tu, però no només dintre
de l'aplicació, sinó dins del portfoli de productes.
És a dir, jo no sé si ho recordes, però Evernote
venia llapisos digitals, plantes, llibretes,
venia com... Molt esquins, sí, sí. Exacte. Però
això va venir molt després, eh? Però això va
arribar com al 2015, eh? Entraves a la seva pàgina
web i podies comprar el que volguessis, menys
l'aplicació mòbil, quasi. Sí. Era un mercadillo
de Marràqueix, nen, allò. Sí, sí. A veure, que
està bé que facis tantes coses, que és ok, però
xato, si tens l'aplicació que la tens cremant,
perquè la gent se t'està queixant del que tu
estàs dient, no, Àlex? De que hi ha una falta
de foc molt gran, de que és molt difícil començar
una nota, de que jo no vull fer una taula amb
el telèfon mòbil... És comprensible. No et sentis
en totes aquestes merdes, no venguis plantes.
en el teu store i agafa les rendes del producte.
Aquesta és la primera. Hi ha una lliçó de foc.
Però, per altra banda, jo crec que Evernote està
en una posició molt puta. I, fixa't, crec que
això els està passant a molts productes. I això
ho hem parlat diverses vegades. Que difícil és
aixecar un producte a B2C. Perquè, al final,
el teu cost d'adquisició de client és molt alt
per justificar... un lifetime value d'algú que
segurament et farà un xurn la setmana 2. Es fa
difícil. Correcte. Exacte. Es crema pasta, essencialment.
Reduint -ho molt, banalitzant -ho molt, però
és això. Ho he banalitzat molt, no? És a dir,
el cost que tu tens per adquirir una persona
és molt elevat. Perquè hi ha moltes persones
al món i és difícil segregar -les. Si tens alguna
cosa molt nit, potser pots entrar en un cost
d'adquisició més baix. Però si tens una cosa
tan àmplia com fer notes, evidentment, no ho
sé, estàs competint, estàs en una companyia de
seguros. En Facebook Ads, vull dir, és difícil.
A nivell d'audiència. Aquesta és la primera.
Però la segona és que... Jo crec que aquí tens
com un còctel mortal, que és el que acaba matant
aquest tipus de plataformes, és que tens una
tensió inherent molt gran entre les apps que
t'estan canibalitzant la part del freemium perquè
se les poden permetre com un cost de màrqueting,
exemple, Apple Notes, és a dir, Apple Notes al
final del dia és un cost de màrqueting. Apple
no fa diners amb Apple Notes, fa diners amb altres
coses, però és com Spotify competint amb Apple
Music. Apple Music és un cost de màrqueting per
Apple. Simplement és un feature que tenen allà,
però Apple fa diners amb Apple Music? Bé, sí,
fa diners i tal, però el podries regalar si pogués.
Mínim, mínim, exacte, sí. Clar! O sigui, ell
el que vol és vendre iPhones, no vendre Apple
Music. O Amazon, o Google, és igual. Si et fixes,
tots tenen un servei de pel·lícules, un servei
de música, de podcast, del que vulguis. Perquè
què estan fent? Home, estan enriquint una mica
la seva experiència i llavors ells foten calés
a la seva manera. Google ho fa amb Search i Amazon
venen calçotets. Aquesta és una. És a dir, t
'estan canibalitzant per un cantó el model freemium.
perquè és gent que potser no està ultrainteressada
amb la funcionalitat més extrema, però per altra
banda t'estan menjant la torrada per l'altra
banda perquè el user savi demandant o que vol
més funcionalitats o aquell tio que realment
valora això, clar, per on t'està entrant? Ja
t'està entrant per Notion, però clar, Notion
és un producte eminentment B2B. I aquí està la
gran tensió, és a dir... Els que han vingut des
de dalt s'estan menjant els clients sofisticats
d'Evernote i els que han vingut des de baix
és que ja n'hi ho proven, perquè tenen alternatives
gratuïtes que són molt millors. Llavors, hòstia,
estàs en una batalla del res que no saps com
collons sortir -ne d'allà. Llavors, és que és
una posició molt complicada, però una posició
en la que t'has posat tu, perquè hi ha una cosa
que costa molt entendre, però per un model freemium...
o sigui, el que té un model frame és una puta
merda perquè al final tens dos productes diferents
i has d'anar molt amb compte què poses en un
i què poses en l'altre perquè l'has de fer
prou atractiu per obrir molt el funnel a l'entrada
i captar el màxim d'usuaris i molt accessible
però per l'altra banda has de fer com prou ric
en funcionalitats i donant motius perquè aquesta
gent que estàs captant en un cantó pugui transicionar
cap a l'altre. Llavors, es fa molt complicat,
perquè molts que no pagarien dirien, no, jo vull
aquella funcionalitat, aquell paio, i molts dels
que pagarien a vegades es pregunten per què estan
pagant. Llavors, es fa difícil, Alex, tio. Quines
converses, eh, no? Quines converses, doncs. Has
dit un parell de coses molt interessants perquè
Notion, evidentment... Jo crec que ara veiem
que Notion ha estat un dels grans assassins d
'Evernote, però en el seu moment no va ser així.
Ho he vist en alguns articles, ho he vist en
alguns discursos, però jo no ho compro. Notion
crec que ha sortit una miqueta com de rebot,
però no crec que s'hagin inspirat gens en Evernote.
O sigui, Evernote, com dius tu, va ser com el
Facebook... Hauria d'haver -se convertit en
el Facebook. de les notes, és a dir, l'aplicació
que tothom té al seu puto mòbil i que fan servir
els tiets i les tietes, els avis i les àvies,
vull dir que ja ha fet aquesta penetració a nivell
mundial a totes les capes de la societat i qui
coneixes sense Evernote? Doncs igual que costa
conèixer algú sense Facebook, doncs hauria d
'haver estat així, però no va ser mai així. Evernote
va jugar a ser B2B perquè inclús van treure l
'Evernoteams, jo me'n recordo que el van provar
amb els vells, i tot amb els socis, i era una
castanya. Van voler fer -ho, però no s'ho van
creure, en comptes de fotre's directament només
amb el B2C i dir, anem, sí o sí, convertirem
-nos en... a l'empresa que té el 100 % del mercat
de les notes. I què passa? El que deies tu, el
que has dit tu de les plantes, el partnership,
jo em vaig comprar a la Moleskine d'Evernote,
a Sant Francisco, jo l'he tingut. Va ser l'època
d'aurada, o sigui, quan van arribar a ser unicorn,
clar, pensa que era l'època que quan sortien
unicorns era com, ostres, ara aquesta persona
és VIP, són els autèntics puto rocksters del
sector. Era una empresa que van ser unicorn i
poc després van arribar a 100 milions de facturació,
que per ser Vito sí, i per ser una una app de
notes tenia un mèrit acollonant, però realment
qualsevol empresa B2B arriba molt abans, perquè
van trigar 15 anys a arribar a 100 milions de
facturació. Vull dir, hi ha moltes empreses avui
en dia que arriben en un any o dos, potser són
una excepció, però no trigues 15 anys en software.
I, malauradament, el B2B que van fer va ser més
en partnerships de productes que eren complementaris,
però no els hi aportaven clients a ells, al contrari.
Ells la captació la feien per l'app de notes
i després referien clients a altres empreses
com a Moleskine. En comptes d'haver fet els
partnerships que el que et feien era compres
una altra cosa i acabes a Evernote, que potser
seria el partnership que aniria millor per un
B2C. La part B2B va ser lamentable. De fet, llegia
per aquí que només el 15%. de la facturació que
tenien en aquell moment venia per l'aplicació
de notes, que és molt baix. O sigui, havien de
posar molt d'esforç, segurament posar molt d
'esforç en altres coses. Jo crec que clarament
això et dona un indicador que la gent no estava
disposada a pagar per l'aplicació de notes.
Aleshores, jo crec que Notion, si ho mires en
retrospectiva, encaixa, però en el seu moment
no va ser. La gent no canviava d'Evernote a
Notion. Això no ho compro. La gent va deixar,
o vam deixar de fer servir Evernote per dues
coses. El B2C, Apple Notes. Per què? Perquè és
gratis i ja em serveix i se'm sincronitza ràpid
i és super simple, super senzilla. O sigui, en
el seu moment, ara ja Apple Notes comença a complicar
-se. He vist algunes fitxes recentment que dic
començo a veure massa coses. Però bé, tot i així
segueix sent una aplicació de puta mare. En el
seu moment és que no et permetia fer res. Era
escriure i cercar i ja està. És l'únic que podies
fer. I vaig dir, fantàstic, és que no necessito
gaire més. Vull dir, posa -li uns tags. quatre
coses d'aquestes i et servia. I fica -li imatges
i ja està. La gent ho va deixar per Google Docs,
no ens enganyem. El B2B de les notes es va fer
amb Google Docs. I Notion s'ha construït sobre
els aprenentatges de Google Docs, no sobre els
aprenentatges d'Evernote. I, el que dic, com
que Google Docs també ha estat gratuït, ha sortit.
O sigui, si Google Docs no hagués fet el pastís
més gran, el pastís col·laboratiu, no hauria
sortit Notion. O sigui, Google Docs, com a eina
d'escriure i tot això, no és una meravella,
tampoc. Word segueix sent millor, pages segueix
sent millor, però Google Docs té una cosa que
les altres no tenen ni remotament igual de bé,
que és la col·laboració. Aleshores, Notion, jo
crec que s'ha creat a partir de la col·laboració,
i t'ho diu un nou usuari de Notion, eh? Vull
dir, l'he provat, però com bé saps, tu aquí
ets l'expert de Notion. Doncs, clar, Evernote
realment el va matar. Google Docs, perquè no
va entendre, crec, igual que MSN Messenger no
va creure's el mòbil, i per això Facebook li
va menjar la torrada, o li va fer el llit, crec
que en aquest cas a Google Docs li va passar
la mà per la cara a la gent d'Evernote. A part
d'això, vull dir, jo crec que la falta de focus,
el producte i tal, ha estat una castanya i s
'ha acabat venent, s'ha acabat mal venent, o
sigui, va començar a perdre usuaris a punta pala
des del 2015, que va ser el seu punt d'àmbit,
que van començar a fer fora gent, van començar
ja, va ser un dels grans acomiadaments de tecnologia,
van fer fora com el 15 % de la plantilla o alguna
cosa així, i a partir d'allà van anar canviant
de CEOs i posaven gent una miqueta que venia
de tal plataforma i tal, tal, tal, ha anat...
en una espiral negativa fins que s'ha acabat
venent a una empresa italiana que es diu Bending
Spoons que és que no sé ni què fan i s'hauran
venut per tampoc ha estat, quan et diuen en disclosed
amount, que no ha transcendit la xifra pots comptar
que són 4 xavos segur que 4 xavos per un Evernote
vol dir que s'ha venut per 100 milions o 200
milions que seria un èxit de la hòstia aquí però
clar, una empresa que va ser un unicorn Evernote
s'ha endut l'etiqueta també de ser el primer
Dead Unicorn. Una empresa que potser va començar
massa aviat, es va flipar molt, va intentar ser
corporate, no va fer el B2B quan tocava, no es
va creure el B2C, va voler fer massa coses sense
acabar de fer una cosa bé i mira on ha acabat.
Veig paral·lelismes i diferències amb Dropbox,
perquè eren dues empreses que més o menys van
sortir pel mateix temps. Dropbox... crec que
va focalitzar -se molt bé en fer l'acquisició
d'usuaris, el producte, fer una cosa superbé.
A dia d'avui segueixo pensant que és l'única
que sincronitza les coses bé, Dropbox. I això
els ha donat després poder obrir el B2B i acabar
sent una empresa de l'hòstia. Evernote seguia...
Eren dues empreses similars, treien features
molt similars i crec que... Bueno, no ho sé.
Evernote va acabar fent les coses malament, va
voler diversificar massa aviat, va jugar les
cartes malament i crec que per això ha acabat
gairebé desapareixent. Ha acabat en un portfòlio
d'una empresa que té diversos productes, com
és Bending Spoons, que té productes d'edició
de vídeo, té productes de... Bueno, diverses
coses i acabarà sent una empresa, un producte
més en el portfòlio d'una empresa de productes
digitals. El qual és una miqueta trist, acabar
en aquest aparador. d'una botiga de segona mà.
Com es diu la botiga aquesta del Cash Converters?
Cash Converters, sí. Estan allà a la parada del
Cash Converters. Però és per això, Àlex, que
jo soc com l'avi tribunero del B2C. És que no
me'l crec. És per això que no me'l crec. Perquè
estic d'acord que tu ara em treus els models
i em dius oh, però hi ha Dropbox i tens algunes
com Netflix o coses... Sí, però són tres. Viaix
de supervivència, clar. Absolut. A mi, em vens
i em pitgeges un negoci, David, ho sí, i d'entrada
ja, simplement dient no me'l crec, crec que
el 80 % de les vegades estaràs en lo cert. O
més. Més, més, més. Sí, sí, no, no he dit més,
però mira, ho he fet per un tema de respecte
a aquells creients allà fora. Però... És que
no m'ho crec, tio. És que no m'ho crec. És
que... A dia d'avui ho veig tan complicat, i
a més és que són guerres que ja han passat. És
el que em comentaves tu l'altre dia, quan parlàvem
de xat GPT i d'intel·ligència artificial, que
tu em deies, ah no, fake news, no m'ho vas dir
tu, és veritat, m'ho van dir ahir. És que tu,
no m'ho vas dir tu, no m'ho vas dir tu. Perquè
em va treure el tema de l'AI i del xat GPT i
em va comentar que això del tema de l'AI ja
ha passat. Llavors, és com aquestes coses que
són guerres que ja s'han jugat. És a dir, aquestes
guerres, la guerra de les notes ja està, ja està
vista. La guerra del social, bueno, està vista.
Llavors sempre hi ha el tipi que et diu, oh no,
està TikTok. Llavors li dius, sí, fill meu, però
TikTok va venir amb un puto bilion. Exacte. És
que literalment, eh? Literalment. Va venir amb
un bilió que va posar a sobre de la taula. Stenson
o ByteDance? ByteDance, correcte. Sí. ByteDance.
Et ve amb un bilió que el posa sobre la taula
i diu, mira, ensenyors, això ho cremarem, eh?
Mira, amb aquest matxero que tinc aquí, el cremarem
i hi posarem peit per avorrir. I a sobre tenien
un algoritme de no entendre. Una puta merda que,
tio, que jo, bueno, era droga que t'injectaven
directament a la vena. Llavors, a veure, sí,
estic d'acord, vull dir, ha vingut TikTok, però
és un outlier, un altre viatge de supervivència.
On vaig amb això? Avui en dia és molt més fàcil
començar per un producte que directament pots
monetitzar bé en un B2B, amb menys escala, tancar
funcionalitats i fer -lo molt custom per segons
quina audiència i si després cal, jo què sé,
captes algú cap a baix, doncs està bé. Generalment
com creixen aquests productes? Doncs Slack, Notion,
doncs mira, tontos com jo, el comencem a fer
servir, evangelitzem l'equip i al final qui
acaba pagant per l'account? La companyia, no
tu. Empresa. Clar, és que jo aquestes merdes...
Les veig com... És un B2C to be, clar. Captació
B2C, però tu vols altres en l'empresa, està
clar. Exacte. Infiltrar. La paraula és infiltrar.
I si tu després vols fer servir el producte B2C
com una eina de màrqueting, em sembla ok. I això
és el que està fent... Exemple, eh? Blinkist,
els que fan resums de llibres... tothom diu,
oh no, és un producte B2C, i una merda, és un
producte B2B de manual. El que passa és que van
començar a B2C, allà s'estaven literalment morint,
perquè van aixecar una quantitat de pasta i estaven
fent la jugada de TikTok, però sense l'èxit
de TikTok, és a dir, estaven creant Facebook
Ads, bàsicament, i es van adonar que si això
ho venien amb subscripcions a empreses era molt
més senzill. Que han mantingut la seva pervitocí?
Sí, clar, home, perquè jo vagi al sopar i els
digui als meus amics que hi ha un producte que
resumeix llibres i que és la rehòstia, no? I
està bé fer -ho, però en realitat on està el
caler no és aquí. No és aquí, perquè la gent,
doncs, el primer que cancela, a part de tu, Àlex,
que t'oblides de cancel·lar el seguro del cotxe
o no sé què... Correcte. Vaig estar -lo pagant
durant tres anys després de no tenir cotxe. Coses
que s'obliden, saps? Però bueno. Coses que has
de fer un cop l'any, tio, i és que toca els
ous, saps? I t'adones quan ja ho veus al banc
i dius, ma, cago en Déu, saps? L'any que ve
ho faig. I no ho fas. Però bueno. Àlex. Què?
Estàs pagant per Evernote o no? No, no, no, però...
crec que t'ho vaig quadrar l'altre dia, crec
que ara estic pagant per Dropbox i alguna altra
aplicació que fa dos o tres anys que no utilitzo
perquè és que... I m'arriben els e -mails, els
e -mails recordatoris de d'aquí 15 dies se't
renovarà, d'aquí un mes se't renovarà. I dius,
ah, ja ho canviaré, ja ho canviaré. Vaig tant
de cul. Sobretot és que al final d'any vas tant
de cul que no tens temps ni tan sols de... A
més, tot això m'arriba al correu personal, per
començar. El correu personal... Clar, el miro
un cop a la setmana si tinc sort. I clar, com
no ho faci en aquell moment, dic, ah, ho faig
la setmana que ve. No, malament, com una setmana
no el miri, ja se m'ha renovat la subscripció,
això. I aleshores és probable que encara estigui
pagat. No, crec que Dropbox ja la vaig treure
després de dos anys de no fer -lo servir. Però
encara tinc un parell d'aplicacions que, hòstia,
ho he tornat a pagar, saps? No, a veure, no ve
de 20, 30 euros, saps? Però, bueno, aquest tipus
de coses passen. Vull fer un últim apunt, que
és el sumant -me... a la teva crítica als models
de negoci B2C, trencar una llança a favor. B2C
té molt upside. Si realment ho fas bé, té molt
upside. O sigui, crees marca, tens una distribució
gratuïta a nivell de referral. Arriba un punt,
eh? Evidentment que has de cremar molt de pastanats
i tot això, però arriba un punt en què ja la
distribució te la fan milions d'usuaris. I es
crea aquest efecte de xarxa. pel qual la gent
te'l recomana perquè els hi va bé. Si tothom
està a WhatsApp, però el teu cosí no està a WhatsApp,
li dius cosí, posa WhatsApp, perquè és que tothom
està a WhatsApp. Diu, hòstia, doncs sí, m'hi
poso. Ja està, és que és automàtic. Arribar aquí
costa molt, però un cop ja ho tens està bé. El
que passa és que s'ha de fer intel·ligentment,
de manera que tu creïs ja un model B2B, perquè
passaràs de moda. Com a marca passaràs de moda,
com a software passaràs de moda, la necessitat
passarà de moda, la teva aplicació de mòbil ja
no passarà a ser la millor i... Evidentment també
passarà de moda, no? Però el B2B és el que sosté.
Per què? I per què jo sempre aposto, inverteixo
i recomano el B2B? El B2B costa molt més, però
el pots fer molt més orgànic. Paga les factures
des del principi. Però, evidentment, té uns cicles
de venda més llargs. No em posaré ara aquí a
disseccionar per què és millor el B2B respecte
al B2C perquè són dues coses diferents i crec
que no es poden comparar. Però, si t'hi fixes
totes les empreses que han acabat triomfant a
nivell de marca i tot això, les tecnològiques,
és perquè o bé van començar amb un B2B clar o
el B2C només el van fer servir per adquisició
i van saber explotar en el moment adequat un
B2B. O sigui, qui pensi que Facebook és una plataforma
B2C està molt equivocat. Facebook fa molts anys,
però molts anys, que és una plataforma B2B clarament,
igual que Google, igual que Uber, igual que totes
les altres. El B2C és el màrqueting, és la captació.
Els ajuda a monetitzar? Fantàstic, però és misèria
comparat amb la pasta que fan amb els altres
contractes d'explotació que tenen, els ads,
el no sé què, el no sé quant, integracions, serveis
per empreses, etcètera, etcètera. Aleshores,
Sí, tu vols... El meu punt és el següent, és...
Tu recordes alguna empresa tecnològica purament
B2C de fa 20 o 30 anys? A mi no se m'acut
cap. És que cap ni una. No, no em ve re el cap.
Però el teu punt és... Podries pensar en marques,
però això no són tecnològiques. Podries dir,
hòstia, Nike... Hòstia, és que no... I posaria
en dubte si no fan més pasta amb coses per empreses
que per públic. per consumidor, però no... Evidentment
no és una empresa de software, és diferent, però
com a empresa tecnològica, és que no saben a
curt cap. Això vol dir que o bé han transitionat
a B2B o han desaparegut. I això és el que ajuda
a explicar el cas d'Evernote.