Som -hi, som -hi, som -hi, som -hi, som -hi.
Estic molt content. Pots donar l'spoiler de qui
serà el speaker del Grind en un altre podcast?
Això és compliant o no? No ho sé, és que no sé
si ho sé, perquè encara no se m 'ha confirmat.
I... Saps què passa? Que portem dos mesos que
estem endarrerint un esdeveniment que havíem
de muntar amb un partner que es diu Corporate.
Corporate Innovation Summit, que el vam fer just
abans de la pandèmia, va ser com el gran esdeveniment
que vam fer just abans de la pandèmia. No sé
si és correcte ara mateix dir que el desembre
del 2020 vam fer un esdeveniment per 300 persones,
però hi vam dir, hòstia, ha anat molt bé l 'esdeveniment,
el repetirem, no? Evidentment, en 2021 no hem
pogut fer aquest tipus de coses, però vam dir,
recuperem -lo ara a l 'octubre del 2022. No va
succeir, el partner es va columpiar. S 'ha tornat
a columpiar aquest mes i no el farem. Per tant,
farem un esdeveniment normal dels de sempre Startup
Brain i a veure què passa. O sigui, el teu partner...
Està punxant, eh? La puta és que crec que ens
escolta el podcast, així que... Ens ha sortit
el WhatsApp de... Cabrón, m 'has mencionat el
podcast! Per això estem, home. Ja saps que sóc
una mica punky. Tio, que quan tu a algú com que
no et cau bé i tal, li dius feixista. Jo et anava
a dir que li diguessis feixista. Home, no. En
aquest cas, no. Ell no. Ell no. Ell no. I aquest
partner tampoc, perquè són de tot menys feixistes.
Però, no, no, no. En aquest cas, no. Feixistes,
molta altra gent. Molta altra gent, Marc. Diguem
que l 'Albert no és un feixista. Estimem l 'Albert.
No, no, no. En aquest cas, no. No, no, no. No
ho tinc bastant clar. I què has dit, tio? farà
l 'Albert, tio? Què t 'enviarà? Hòstia puta,
que creatiu, eh? Normalment fots aquestes pauses
dramàtiques que a més, sí, sí, t 'has de sentir
realment accomplished després d 'aquesta... Però,
cabron, a l 'últim episodi... o sigui, justament,
havíem començat gravant i vas tallar una pausa
dramàtica molt heavy que havies fet i començo
jo dient tio, fas unes pauses dramàtiques però
no es va sentir aquella pausa, no es va sentir
l 'espai de temps que t 'havies deixat i començo
jo dient allò i no té res de sentit a la intro
d 'anterior episodi però bueno, doncs que Marc,
tu sempre fas unes pauses dramàtiques molt bones
m 'agrada molt aquesta assistència que has fet
l 'Albén em passarà en WhatsApp segurament perquè
tenim comunicació per WhatsApp però no m 'enviarà
un àudio perquè normalment no ens envia àudios.
I em sembla que el tema d 'avui és les males
pràctiques de la comunicació assíncrona que ens
han portat sistemes de missatgeria instantània
com és WhatsApp, que ens han portat coses molt
bones i coses molt dolentes. Coses molt bones?
Doncs carregar -nos els putos SMS que no servien
de res. i que només t 'arribava a spam i a sobre
costaven diners. Per tant, bé, pots comunicar
-te amb qualsevol persona que tingui WhatsApp
que avui en dia hi ha virtualment tot el puto
planeta. Coses males. Hòstia, la gent abusa molt
de WhatsApp per qualsevol cosa. Tinc infinits
WhatsApps pendents de contestar i tinc... O sigui,
em genera angoixa. Ho he de dir, em genera angoixa,
tio, perquè és que se't converteix en un to -do.
I WhatsApp no és un to -do. La gent t 'escriu
per feina, WhatsApp no és una eina de feina.
Malauradament ho serà. I després, el tema dels
àudios. Parlem -ne, perquè la gent... O sigui,
sembla que havia de ser una cosa respectuosa,
no? Que et diuen, vale, et passa un àudio, te
l 'escoltes quan tu vulguis, t 'estalvia una
trucada, perquè tots sabem que les trucades ens
generen una mena d 'ansietat als millennials
i gensís, sobretot. però a mi els àudios em donen
una por terrible, sobretot quan veus que passen
de 15 segons, bueno, quan veus que passen d 'un
minut ja ni t 'explico, però aquests àudios llarguíssims
que t 'acostumes a escoltar -los a 1 ,5, a 2
de velocitat per fer -los més curts i després
qualsevol cosa que no sigui això et sembla una
merda absoluta, et sembla passadíssim. No ho
sé, estan distorsionant molt la realitat i m
'agradaria que en parléssim, tio. Tu quina relació
tens amb els àudios? amb les notes de veu dels
àudios i després ja parlarem d 'altres coses
com els lums que també mereixen, se 'ls ha de
donar de menjar a part Les pauses dramàtiques
es tallen perquè Zencaster té un algoritme que
pots aplicar un filtre que posa Remove Long Poses
No, no, però jo no parlo que hi havia una pausa
molt llarga i l 'ha tallat, sinó que vas tallar
tu l 'episodi que començo jo dient, hòstia, quines
pauses més llargues que fots, i aleshores no
tenia sentit, però això venia perquè tu vas dir
una cosa que pensava que era part de la intro,
et vas callar, va ser una pausa llarguíssima,
i vaig dir jo això de les pauses, m 'entens?
Però sí, és veritat, totes les eines d 'edició
de podcast tenen aquesta cosa, però no, no, augmenta'm
el tema dels àudios que crec que és més rellevant.
No contesto guants a pàudio. No els escoltes
o no els contestes? Els escoltes? No. No tens
el fear of missing out? No. Val. Així que els
donin per cul, no? T 'explico. T 'explico. T
'explico. Bé. Els WhatsApp àudios... Jo te n
'he passat algun, em sona, eh? Però curtet, però
em sembla que te n 'he passat algun on the go.
Això, per mi, un WhatsApp àudio és com la pantalla
de l 'ordinador. D 'acord? Ja em diràs per què.
Sí, perquè no té res a veure. És com si et dic
que una cadira és com una planta. Em diràs, no,
no exactament. És com un toro, no?, que deia
el Jesús Lindobrique. Deixi'm, sisplau, desenvolupar
la comparació. T 'explico. La pantalla de l 'ordinador
és un element, és un producte que es va dissenyar
perquè no es toqués, les que no són tàctils.
Llavors, Sempre hi ha, en l 'arc de desenvolupament
d 'una relació meva amb una persona, en el qual
estem asseguts al costat, sempre arriba un moment
que és el qual aquesta persona va i em senyala
una cosa de la pantalla i me la toca, d 'acord?
Ai. I encara no has matat a ningú? Espera, espera,
espera. No siguis impacient, no siguis impacient.
Llavors, jo, com que soc una persona respectuosa,
ben educada, El que fa és que li diu, mira, li
explico això que t 'he explicat ara, li explico.
La pantalla de l 'ordinador no és un element
que estigui fet per tocar, està fet per mirar,
perquè no és tàctil, d 'acord? No és tàctil.
Està retroiluminada, però no és tàctil. Llavors...
li dic, mira, jo no suporto que em toquin la
pantalla perquè, com pots comprovar, l 'estat
de la meva pantalla és pristí i no té ni una
sola uella, d 'acord? Això, aquesta relació ha
passat amb tothom que ha tingut l 'ordinador
amb mi al costat, d 'acord? O sigui, amb tothom
ho ha passat i és una cosa que ja porto amb molta
naturalitat, d 'acord? És com quan algú em convida
a un casament i li dic que no hi aniré, d 'acord?
Al principi em feia molta cosa, ara ja ho dic
amb una naturalitat molt, molt bèstia, d 'acord?
Llavors, El tema de la pantalla, com funciona?
Doncs jo li dic, mira, que sàpigues que la pantalla
no es pot tocar, d 'acord? Llavors, òbviament,
no t 'ho havia dit abans, per tant, no ho sabies,
i tu, com que ets un bàrbar, vas tocant les pantalles
pel món i no passa res, d 'acord? No passa res,
no passa res, no passa res i no ens enfadarem.
Això sí, si me la tornes a tocar, tu i jo deixarem
de ser amics i tindrem un problema, d 'acord?
Llavors... Els WhatsApp àudios són exactament
el mateix. Jo què faig? Doncs, quan algú m 'envia
un WhatsApp àudio, penso, pobra criatura, no
sap que el que ha fet és atrós. És una autèntica
atrocitat i un barbarisme molt bèstia. Llavors,
jo li escric i li dic, m 'escolta el teu WhatsApp
àudio, perquè tu no sabies que jo no els contesto,
però que sàpigues que... Jo no els escolto els
WhatsApps àudio, d 'acord? Si tens algun problema,
doncs escolta, deixa'm d 'escriure. Si ho entens,
doncs em pots seguir escrivint normal, d 'acord?
Perquè això és una eina per enviar text, d 'acord?
Llavors, quan algú m 'envia un WhatsApp àudio,
sincerament el que penso és que... malgrat si
és una eina síncrona i n 'estem abusant, ara
vaig a ser mega polèmic, i més absolutament igual,
és que m 'està faltant el respecte i valora menys
el meu temps que el seu. Llavors, jo a aquesta
gent els dono un consell, els que envien WhatsApp
audio, la gent que envia WhatsApp audio, consell
número 1 és fes el que s 'ha fet tota la vida
i que per això es va inventant el seu dia, jo
crec que va ser bel el que es va inventar. el
telèfon, el telèfon, el va inventar, i va inventar
una eina fantàstica, hòstia, ara no recordo,
Graham Bell, jo crec que va ser, és igual, potser
m 'estic equivocant, no ho sé, no és el que va
inventar el telèfon, no, és el que va inventar
el telèfon, va inventar un telèfon, i va fer
una trucada, i escolta, és una eina meravellosa
que no sé per què volem reemplaçar, doncs em
pots trucar, i si no te 'l puc agafar, doncs
et trucaré més tard, gràcies. I si no, li dono
un altre consell, que és molt interessant. Jo
poques vegades teclejo el mòbil en el teclat,
sinó que el que faig és que dicto. Dictar és
l 'hòstia, perquè és el mateix que una nota de
veu, però ho deixes per escrit. Llavors, dius,
a veure, en lloc d 'escriure amb una nota de
veu, deixa -m 'ho per escrit i està bé, i m 'ho
llegiré i és ok. Jo mai sabré que ho has fet
parlant. Jo, de fet, parlo i l 'hi dicto molt
en el telèfon. De fet, em sento bastant estúpid
perquè fins a iOS 16, cada vegada que tenies
que dictar... Ara ja no ho has de fer tant, eh?
Però en català no funciona tan bé. És que li
havies de dir punt, coma, dos punts, emoji amb
cara contenta, signe d 'exclamació, signe d 'interrogant,
nova línia... És bastant interessant dictar.
És bastant interessant. Però, com et diria...
No t 'esdeveu? No, gràcies. No. La segona ja
no me l 'escolto. És curiós que el contracte
social que tenia una trucada telefònica, de la
que hem defugit tant i ens vam refugiar en WhatsApp
per dir, hòstia, hi haurà menys trucades. És
veritat. Moltes trucades es podien resoldre amb
WhatsApp, no? Moltes reunions havien d 'haver
estat un e -mail. La botada de les notes de veu,
tal com jo percebo, i segurament n 'utilitzo
més que tu, però amb gent molt, molt, molt concreta,
és que té les mateixes obligacions que una trucada.
Potser només n 'hi ha una que no. És que no requereix
la sincronització teva i meva, no hem d 'estar
al mateix moment. Però té exactament tots els
altres inconvenients. És a dir, si estic escoltant
música, l 'he de parar. M 'he de concentrar en
això. Et sento disserta. Potser més que amb una
trucada telefònica, perquè tu vas caminant pel
carrer, vas gravant i dius t 'he de dir que allò
sí i tal i no sé què i la penya es fot unes empanades
mentals al·lucinants per enviar -te, per dir
-te una línia t 'envien un àudio de 3 minuts
perquè van caminant pel carrer, es distreuen
i et comencen a explicar altres coses. I aleshores,
clar, tu aquells 3 minuts els has d 'escoltar.
Costa bastant, no és tan... A veure, pots tornar
enrere i tornar -la a escoltar, no? Però realment
totes les obligacions que tens amb una trucada
telefònica les tens amb una nota de veu. La gent
podria dir, mirant -ho des del cantó optimista,
és, no, són més curtes. Amb una trucada segurament,
com que hi ha més interacció, doncs estaríeu
10 minuts i amb una nota de veu potser amb un
ho resols. D 'acord, t 'ho compro. Però normalment...
qualsevol nota d 'àudio es podria reduir a una
línia de text, val? Per tant, el que dius tu,
dic, clar, tabulós, jo no ho he provat, eh? I
admeto que amb segons qui, doncs sí que faig
servir notes de veu, però la putada és que les
notes de veu tenen com una connotació, tenen
un parell de connotacions que a mi no m 'agraden.
La primera és la de, el que dius tu, el meu temps
és més important que el teu, perquè jo t 'envio
això i ho has de consumir per saber de què t
'estic parlant, perquè segurament t 'estic dient
una cosa interessant o important o rellevant,
com a mínim, no? Hòstia, no ho sé, saps? Amb
el telèfon, per lo menys, pots dir si ho acceptes
o no ho acceptes. La nota de veu, no, té entre
sí o sí. És com un correu. O sigui, ho trobo
tan invasiu i tan agressiu que la gent et pot
enviar notes de veu. Igual que et poden enviar
correus gent que no saps qui són, saps? Igual
que abans et podien trucar per telèfon o encara
et poden trucar els putos telemarketers, no?
Però, hòstia, com no aconseguim resoldre que
el tema de comunicació sigui només si tu vols,
no? Em sembla que només la gent de client de
correu de Hey ho fan bé, és a dir, la gent que
tens a la teva agenda de contactes el poden contactar
i els que no, doncs tu un cop al mes tu mires
del pal, hòstia, aquesta gent vull que m 'escrigui
o no m 'escrigui, sí, no, sí, no, d 'acord? A
mi em cansen molt. Em cansa molt, sobretot, el
no saber de què s 'està parlant, el no poder
cercar, perquè tu després vas a WhatsApp i dius,
hòstia, sé que aquesta persona em va dir tal
informació... però no sé quina nota de veu és,
saps? Vull dir, tinc 15 notes de veus i com la
trobo, no? El fet que no hi hagi com una transcripció
de text, que seria un gran invent, si WhatsApp
fes això seria l 'hòstia del pal. Mira, aquí
tens la transcripció de text de la nota de veu,
seria acollonant a nivell de funcionalitat, usabilitat,
a nivell de quant agraït seria poder conversar
d 'aquesta manera. Altrament, no deixa de ser
el que dèiem. i em sembla bastant egoista des
del punt de vista de la gent que envia les notes
d 'àudio. Perquè et dic, a mi em sembla com que
és com un... Jo t 'he gravat això i m 'has d
'escoltar per seguir endavant en això. I molts
cops són blockers. Hòstia, t 'ho vaig dir per
un àudio. Dius, col·lega, és que no ho sé, tinc
molts àudios. No t 'agafen en un bon moment.
Estàs enmig d 'una reunió que dius... O estàs
fent alguna altra cosa que potser pots mirar
el WhatsApp. i tu li vas escrivint i et passa
un àudio i dius, no tio, estic en una reunió,
no puc posar -me ara un àudio, estic, no ho sé,
se m 'acudeixen tres o quatre situacions en les
quals pots teclejar però no pots escoltar un
àudio, no? O no sé, no tens uns cascos a prop
i uns auriculars a prop i no vols que la gent
al teu voltant ho senti, no ho sé, saps? A mi,
jo tampoc soc molt fan d 'això, però encara hi
ha una derivada encara pitjor, que són la gent
que t 'envia el lums, val? Són els... El mateix,
però en vídeo. I s 'ha popularitzat molt, sobretot
a nivell d 'estàrtups. No sé si tu la fas servir,
t 'agrada o no, evidentment coneixes l 'UM, no?
Quina opinió tens al respecte de la mateixa?
Perquè és que ara t 'explicaré una història que
t 'agradarà. Vale, espera un segon, espera un
segon, és que has dit moltes coses, has dit moltes
coses, Àlex. Saps que si no em talles, tio...
Sí, sí, sí, no, jo no et tallo, saps per què
no et tallo? Perquè com que jo edito el podcast,
sé que si et tallo hauré d 'editar -ho després
perquè solapen les pistes i és una puta merda,
llavors ja espero, aguanto la xapa, deixo que
parlis i així ja m 'habito feina del Futuromarc.
Però escolta, escolta, escolta, escolta. Has
dit moltes coses i t 'he de contestar, tinc els
punts aquí apuntats. La primera, És que vaig
a trencar una espasa a favor d 'Apple Mail. Llança
'l. Calla una llança, no una espasa. Cabrón.
No llançada. Déu meu. Quin drama, quin drama,
quin drama. Jo no sé si trenco llenços, si són
espases o si són fletxes. Ja no ho sé, tio. Escolta'm
bé. És important, és important. Ara m 'has tirat
un feature de Hey. Segur que pagues una pasta
pel Hey aquest, d 'acord? No, jo no el tinc,
eh? No el tinc. Però en sóc conscient que existeix.
els enamorats que el paguen. Jo els diré que
Apple Mail té una cosa, però jo crec que ho té
igual des de Mac OS 9, des que els Macs tenien
pantalla d 'aquell, de CRT, de càtodes, que són
una cosa que es diuen filtres, llavors tu te
'n pots crear un, perdó, regles, d 'acord? Tu
et pots crear una regla en la qual... no sé si
es diu regla, no ho sé, es diu rules al menú,
a l 'item, a preferències de mail, en la qual
tu dius si el tio a qui ho rebo no està als meus
contactes o en els meus previs gent que he enviat,
és que no sé exactament com dir la paraula sender,
però és aquesta, agafa el missatge i me 'l poses
al mailbox que jo m 'he creat que es diu després
o per demà i el marques com ha llegit perquè
així no em surt el puntet com que s 'ha llegit.
Llavors, si fas això, és exactament el mateix
que el que m 'has pitjat tu. L 'únic que aquest
és gratis. Això no costa diners, això. Ho dic
perquè ho sapigueu. Aquesta és la primera. Ja
és el segon tip que dono de productivitat avui,
Àlex, Déu -n 'hi -do. Anem al punt que has tocat
de les notes de veu. Estic absurdament d 'acord
amb que... La gent no sap parlar, no sap comunicar.
Llavors, què passa? Que fas una nota de veu i
m 'he d 'escoltar la teva diarrea mental de 24
temes que te 'n vas a la dreta, a l 'esquerra,
i ja no sé què collons m 'estàs dient. I sé que
el problema el tinc jo, perquè el problema que
jo tinc és que sóc un puto completionist, i he
de tenir -ho tot completat, si no, no puc dormir
bé. Llavors, si no contesto tots els punts de
la nota de veu, em poso nerviós jo. Per tant,
ja m 'estàs posant una càrrega que jo no t 'he
demanat. Però el problema és que, i ara vaig
a ser molt sincer, i això diré, joder, Marc,
és que ets retarsat i això no ho hauries de fer.
Bueno, sí, potser el problema el tinc jo, però
jo cada vegada que algú m 'envia una nota de
veu i veig que posa tres minuts i mig, la primera
cosa que jo veig és que ja em comença a entrar
com una suofreda molt dolenta i el que he de
fer és agafar una llibreta per apuntar tots els
putos punts de la nota de veu i assegurar -me
que els contesto tots. Això és dramàtic, saps?
És dramàtic. Llavors, tio, mira, saps què passa?
Com que em genera ansietat, abans de solucionar
el problema, per això que no me l 'han vist.
Llavors, mira, em sap greu, però és el que hi
ha. I sé que tenim el punt del lumb que arribarem
allà. Això em porta al que tu has dit abans,
que crec que és el més rellevant, de com s 'han
degradat les comunicacions en el món digital,
no? O sigui, tio, què més maco hi ha que una
conversa 1 a 1, saps? Parlar amb la gent, però
saps què passa? Que això ja ens avorreix, perquè
això requereix posar tota la nostra atenció en
conversar amb un humà. I això em sembla que funciona
com a poc a poc, com que ja no és... suficientment
engaging, ara és més engaging jo què sé, estar
traient el rentaplats o passant l 'aspiradora
mentre estàs parlant amb algú perquè així sembla
com que facis alguna cosa mentre parles amb l
'altre, però això ja tampoc ens sembla prou a
l 'època de TikTok i ara ja directament hem d
'estar enviant una nota de veu mentre, no sé
Àlex teu, mentre ens tallem les ungles i amb
l 'altra mà ens estem fotent una palla. Collons,
a mi em faltaria una mà aquí, saps? No ho sé.
No has de tenir tres mans per fer això. No ho
sé. Últimament... Sí, sí, és culpa meva potser,
Àlex, que últimament em toco poc el pitu. No
ho sé. No ho sé, no ho sé. Però és que em posa
molt nerviós aquest tema, tio. És una puta merda,
tio. Jo estic estalçós. Però bé, en fi. No, em
toca molt estalçós. Ets molt cabrejat, eh? Ets
molt cabrejat amb la societat. Sí, sí. Estic
enfadat amb com s 'han degradat les comunicacions,
tio. Perquè ara hi ha... Hi ha tan poca gent
que es senti amb tu... i et posi la seva total
atenció en la teva conversa que, tio, que és
nefast, tio, és nefast. Perquè saps què passa?
Que ara sembla ja que parlar amb algú sentat
cara a cara sense el mòbil a la taula sembla
que ja sigui avorrit. Saps? I això em fa ràbia,
tio. Em fa ràbia on collons estem portant aquest
món. Però és igual. No vull ser l 'avi avui,
vale? No vull ser l 'avi. Home, doncs déu -n
'hi -do, eh? Vull dir, avui estàs comprant tots
els bitllets de la loteria, eh? Merda, parlem
del LUM. Oh, no, no parlem del LUM perquè encara
serà pitjor. No, no, és broma. Tio... És que...
Ara em diràs que el fa servir, no. No, Àlex,
no el faig servir. Mira, no el faig servir, primer,
perquè ja m 'estàs instal·lant a l 'ordinador
una aplicació d 'Electron. I això és... Per mi,
això és més falta de respecte que enviar una
nota de 10. És que és... O sigui, no ho tolero.
No ho tolero. Has aixecat 50 melons, ets un puto
unicorni de companyia que tens un valuation de
billions i en sèrio no em pots donar una app
nativa? De veritat? O sigui, tant et costa agafar
tres personetes del teu equip de desenvolupament
i fotre's a fer una puta app nativa, tio? O sigui,
tan complicat és, hòstia. Perdó, eh? Déu -n 'hi
-do de com estem, eh? Mira, perquè és dijous,
si no et posaria... Saps el meme aquell del Capitán
Haddock i el Tintín que diu, uh, what a week,
no? És a dir, quina setmana? I diu, capità, si
només és dimecres, saps? Només és dijous, Marc,
ànims, ja queda poc pel cap de setmana. Puc dir
-te una cosa? Puc dir -te una cosa? Endavant.
Doncs... És que he tingut una molt bona setmana.
Estic, malgrat el que pugui semblar per la meva
veu, l 'Àlex m 'està veient, però estàs molt
avinegrat amb les coses. No, no, no. És que estic
molt content, estic molt content. La vida em
somriu i tot va molt bé, però la societat, hòstia,
és que m 'està decepcionant cada dia més, Àlex,
cada dia més. Però ja, ara ja vaig pel carrer
com... Com sent un hipòcrita, eh? O sigui, ja
miro malament a la gent que va mirant el mòbil.
És que som imbècils, tio. Aquí al carrer Montaner
a Maribao, saps què han posat? Saps què han posat
al Montaner a Maribao? El típic, m 'imagino,
el típic cartellet de no creueu mirant el mòbil,
no? Alguna història d 'aquestes? Tio, o sigui,
no creueu mirant el mòbil? No, no, no, molt pitjor.
I perdó, eh? És que Montaner a Maribao no creuen,
vale? O sigui, és... Bueno, a l 'infinit. Dos
línies paral·leles. Sí, sí, o sigui, a Collserola,
vaja. No, però... No, o sigui, és muntaner amb
travessera de gràcia, d 'acord? O sigui, han
posat el que, com et diria, mira, és que és per
donar -los d 'hòsties. O sigui, en els semàfors
han ficat unes línies de LED al terra, d 'acord?
Perquè la gent no creu -hi. Perquè... La gent,
com que ara... Mirant el terra, clar. Va mirant
una pantalla retroiluminada de 5 polgades de
merda que li dona dopamina a vena... Tio, li
han de posar una puta línia al terra de color
vermell quan el semàfor no es pot creuar perquè
no me l 'atropellin. Doncs saps què et dic, tio?
Ojalà t 'atropellin, tio. En sèrio. Així almenys
aprendràs que el telèfon no es mira mentre sols
caminant pel carrer. Però, en fi... Molt fan
d 'aquesta vessant teva, d 'estar tan eufòric
i content i ple de vida que, en realitat, el
que fas és desitjar -li la mort a la humanitat.
M 'agrada molt, és molt apocalíptic. Em sorprèn,
o sigui, ara m 'estàs superant en aquest sentit.
No passa res. Al final no m 'agrada parlar de
Loom, però molt ràpidament, és que una cosa que
a mi em rebenta molt, i potser amb els WhatsApps
no ho noto tant, però amb el tema de Loom, a
veure què en penses d 'això. La gent et contacta
amb el típic e -mail aquest de cold approach,
o sigui, com venta directa i tal, i et diuen,
tranquil, t 'he passat un Loom perquè així no
hem de fer una reunió. I et passa un lumb de
3 minuts, que és un vídeo que tranquil·lament
te 'l pots posar, i el poses a velocitat 1 .5
o 2, o 2 .5, no sé fins a quant pots arribar,
te 'l veus en un minutet, i ja està. Error. Error.
Per què? Perquè aquí estan jugant amb el principi
de... Espera, a veure si em sortirà bé la paraula,
perquè és una paraula que em costa molt. Reprocitat,
no? Aleshores, clar, diuen, jo ja t 'he fet un
favor. T 'he estalviat una reunió, t 'he gravat
un vídeo, t 'explico el concepte, i ara ells
ja estan esperant que tu els contestis, perquè,
hòstia, jo t 'he fet el favor aquest, no? Això
em rebenta d 'una manera al·lucinant. O sigui,
és que trobo tants pocs casos durs on hagis de
fer un l 'UM que et solvinti un tema que no l
'acabo d 'entendre, eh? O sigui, no treu el cas
durs d 'estalviar -se una reunió, perquè jo crec
que que tu et gravis fent un monòleg no és una
reunió. És un discurs, és un monòleg. Aleshores,
si tu vols explicar un concepte als teus companys
de feina, grava't amb el puto QuickTime, col·lega.
O sigui, no cal fer servir Loom. No sé quin avantatge
té. Que Loom permet, hòstia, sí, que si el tema
de compartir pantalla ho explico, no sé què,
vale, ok. Has de ser molt poc tech -savvy, o
sigui, molt poc coneixer de tecnologia per no
saber fer aquestes coses bàsiques, perquè, hòstia,
tant Mac com Windows tenen un gravador de pantalla.
bastant correcta, ja sigui amb QuickTime o amb
eines similars, però és que em torna a semblar
això tan insultant i invasiu, que també en un
llum t 'explico això, que no és que no li veig
cap tipus de sentit, no solventa cap problemàtica,
al contrari, crec que en crea més, perquè si
tu em passes un vídeo de 15 minuts o 30, jo...
Si fos perquè m 'has d 'explicar un concepte,
jo et vull interpel·lar en algun moment. Et vull
fer preguntes, et vull debatre alguna cosa, et
vull corregir alguna cosa que potser t 'has equivocat
o complementar -te. No ho acabo de veure, tio.
Jo ho veig encara pitjor als lums. Primer, t
'he de dir que els vaig veure positius perquè
vaig pensar, calla, és una bona eina per parlar
síncron, no? I després vaig dir, no, no, no,
no, no. O sigui, gairebé tots aquests vídeos...
s 'haurien de poder, un, transcriure a text,
i dos, es poden resoldre amb menys coses. No
cal un vídeo de 30 minuts, ni un vídeo de 10,
ni un vídeo de 3. Arribem al mateix. El tema
d 'àudio i vídeo el que fa és que siguem menys
directes, menys clars a explicar -nos i ens ho
preparem menys. Dóna més espai a la improvisació.
I per això jo crec que com a eina síncrona ens
hem de casar i ser fidels al text. Sona molt
a polla vella, ja sé que soc molt recurrent en
aquest tema i en aquest terme probablement capacitista,
però el text és la millor manera, tio, perquè
és que si no, no aconsegueixes que la gent endreci
els seus pensaments abans de vomitar -los en
un format que no està pensat per ser eficient,
com és l 'àudio i el vídeo, no? I aquí, tio,
jo sí que li he posat una creu, igual que la
gent que m 'envia les propostes d 'inversió amb
un DocSend. tot i que, mira, soc bastant col·lega
de la ciutat d 'Oxent, però sempre li he dit
no obro els correus que m 'arriben amb d 'Oxent,
tampoc obro, no consumeixo res de Loom. Em passo
un Loom i diré, no, ho sento, no vull Loom, passa
-m 'ho amb text, perquè, si no, m 'estàs dient
que no vols dedicar -me a aquest esforç. Clar,
és que, igual la norma, és que, fixa -t 'hi,
és que el Loom i els WhatsApp Audio cuixegen
del mateix problema, Àlex, tio, i és que... Si
tu m 'envies això, sincerament, hòstia, és que,
tio, tens un ego... Sí, és un tema d 'ego, també.
Del tamany de la Sagrada Família. O sigui, ets
una egòlatra. Perquè, a veure, tio, jo la petita
pantalla només la miro de manera com unifuncional
i dedicada per escoltar el Tomàs Molina, tio.
A tu no, saps? A tu no! D 'acord? És a dir, tio,
però a qui collons t 'has pensat que... Com que
em pots enviar un stream de vídeo que ocuparà...
tota la meva atenció. No, fill meu, no. O sigui,
després no tens res més que fer. Llavors l 'àudio
és igual, però tu qui ets? Joe Rogan? Ets John
Gruber? No, tio, no. O sigui, no m 'escoltaré
el teu àudio com si fos un podcast, saps? És
a dir, no, no, no ho farem, no ho farem. Llavors,
hòstia, el que tu dius, hòstia, ordena una mica
els teus pensaments, xato, ordena 'ls una mica
i a partir d 'aquí doncs anem parlant i ho anem
discutint, però clar, és el que tu dius la gent
com que, bueno, d 'això, es pensa que el teu
temps no val res, t 'envia un xorro de diarrea
mental que, bueno, està que es cansa i n 'envia
la següent. És que igual, que això ja seria el
colmo, mira, potser l 'hauria de fer més sovint,
això. És a dir, perquè quan algú t 'envia una
nota de veu, és que potser estava cagant, entens
o no? És probable, eh? Clar! Si no és un soroll
i hi ha com una miqueta d 'eco, pot ser que sigui
el lavabo. Què més d 'agradant pot haver que
algú et parli, tio, des de la tassa del vàter?
Per tots aquests aquí fora, jo us recomano que
cada vegada que escolteu una nota de veu us imagineu
el tio cagant. despullat a casa, tio. O sigui,
és com... Un moment, un moment, per què cagant
despullat? O sigui, tots aquests de l 'escola
que es despullen per cagar, Marc, perquè això
existeix, és un debat que existeix a la societat,
o no? Hi ha gent que s 'ha de despullar del tot
per cagar. No, jo ho he fet perquè encara fos
més degradant, però... Ah, val, val, val. Sí,
sí. Ho he sentit ja dos o tres cops en els últims
mesos i dic, hòstia, pensava que era una paranoia
meva, però sí, sí, la gent es veu que existeix
un debat. No, no, no, ara, no és el meu cas.
A veure, jo sí que tinc un cas, per això, jo
tinc un cas d 'ús. El meu cas d 'ús és que per
pixar, però això és una strong opinion, aquesta
és una strong opinion meva, eh, meva. En entorns
de confiança, d 'acord, com casa teva, tant l
'home com la dona... crec que haurien de fer
ús de sentar -se per pixar. Ets alemany o què,
tio? No, sóc net, t 'explico. És a dir, compro
simplement opcionalitat, d 'acord? A què em refereixo?
Els homes tenen un superpoder que no és inútil,
com els que sempre preguntes. Els homes tenen
un superpoder que poden pixar drets, però que
ho puguis fer... no vol dir que ho hagis de fer
per defecte. És a dir, no, perquè si pixes dret
esquitxes la tapa, encara que no t 'ho creguis.
Llavors, si ets un maniàtic de l 'ordre i de
la neteja, tens un problema cada vegada que esquitxes
la tapa perquè l 'has de netejar. Llavors, on
vaig? És que, home, la posició per defecte per
pixar és sentat. Llavors... tu pixes sentat.
I quan l 'entorn no és favorable, és a dir, un
bar de merda brut ple d 'escarbats, en aquell
moment has de fer servir l 'opció. I l 'opció
és pixar dret. Aquí sí que aprofites com el teu
superpoder, però Superman no es passa el dia
volant, també camina. saps? O sigui, no abusa
de volar, d 'acord? Doncs és exactament el mateix.
No sé què vols dir, Àlex. Hòstia puta. Mira,
tinc opinions al respecte, no sé si compartir
-les, però sí que se m 'ha acudit el títol per
aquest episodi, Marc, i jo crec que aquí podríem
acabar, perquè amb aquesta dissabtació teva tan
escriptològica, se m 'ha anat al següent punt,
no anava a treure un altre punt. Ah, bueno, el
recordo, però saps que el deixarem per un altre
episodi, perquè crec que dona per un episodi.
El punt que volia fer és que... Crec que, sense
voler, has creat el títol d 'aquest episodi.
Seria pixar fora de test per WhatsApp.