El MIDI està espectacular. Feia temps que no
veia el MIDI, també. Bueno, nen, va. Avui estem
preparats o no? Avui saps de què parlarem o no?
Me'n recordo, però no estic preparat. No hi
ha una paraula... L'altre dia me'n vaig adonar
que no hi ha una paraula per unprepared, no?
Com en anglès. Que, clar, l'equivalent seria
impreparat, imagino. No? No sé, estava escrivint
un article per a una newsletter molt important
i em van demanar que l'escrigués jo aquesta
setmana i volia dir, hòstia, potser no estic
preparat per fer una cosa de la qual parlava,
però almenys no estic impreparat. I no sabia
quina paraula, i vaig dir, ho vaig deixar tal
qual, saps? I vaig dir, segur que això és la
manera de crear neologismes. Podries fer servir
deixat, gandul... Sí, home, clar, però té moltes
altres connotacions. Simplement el fet aquell
de dir no completament sense saber res del tema,
perquè dius, home, estàs preparat per parlar
de la Xina? Dic, home, preparat no estic, perquè
no m'ho he preparat, no he estudiat res, no
tinc ni puta idea de la Xina. Però 100 % impreparat,
no, perquè al final, doncs, home, estàs al tanto
de les coses que passen, estàs en converses,
has vist, has escoltat podcast de gent qui en
sap del tema, estàs al dia de les notícies, no
és completament impreparat, però no estaria autoritzat,
diguem, per ser la persona més informada. Ja,
però ets un tio, Àlex, que et preguntin del que
et preguntin, però tens una opinió. Crec que
és important tenir opinions. Tens opinions, tens
strong opinions, saps? Opinions fortes. El pitjor
és que quan tens opinions fortes diuen que el
millor per estar en negocis és tenir opinions
fortes però amb poca convicció, sinó amb poca
fermesa. Estar disposat a canviar -les. Jo no,
jo tinc opinions fortes i no estic disposat a
canviar -les. Per tant, segur que em queda molt
per aprendre en el món dels negocis perquè aquesta
actitud potser no em portarà gaire lluny. És
que quan penso en tu saps amb què penso? És que
és un concepte... A veure, jo juraria que el
concepte és francès, però ara també em puc tirar
a la piscina d'una manera, o sigui, això sí
que està a l'ús Ligel de collons, eh? I és el
concepte aquest de... Sí, el concepte aquest
de flanor, saps? Que és com una espècie de tio
que va per la vida... sense un rumb molt fix,
però empapant -se de tot el que passa i disfrutant
de cada moment. Ja posarem el concepte. És que
és molt interessant el concepte i m'agrada molt.
I et veig una mica així. No el coneixia. No sé
ni com s'escriu, perquè del francès, del que
es pronuncia, el que s'escriu, hi va un munt.
Per tant, no tinc ni idea de com s'escriu això,
saps? Es diu Flaneur. I crec que hi ha un accent
d'aquests raríssims francesos de pel mig, juraria.
I, de fet, és que, tio, m'encanten aquestes
paraules que no tenen traduccions directes en
altres llengües i que només tenen certes llengües.
Per exemple... Se'n podria parlar, eh, d'això?
Tinc... He pensat -hi moltes. És que saps què
passa amb això? Que hi ha una... Hi ha una pàgina
que es diu Eunoia. Que les llista totes. És brutal.
Però és una pàgina que la flipes, eh? O sigui,
que està ultra ben feta. Ja te la passaré després.
Hi ha moltes d'aquestes, com per exemple, hi
ha una al francès que ara no m'està venint al
cap i, sisplau, per tots els francesos parlants
de l'audiència que vinguin i em diguin quina
és, perquè no la recordo, i és que saps quan
vas parlar a la feina? És que tu treballes des
de casa, macho, però això no et passa, d'acord?
Però quan vas a l'oficina, per algun motiu,
tu pots agafar N rutes des de casa a l'oficina.
Literal. I totes estan bé, totes tarden el mateix,
més o menys. Però per algun puto motiu sempre
agafes la mateixa, d'acord? Hi ha una paraula
en francès per això. Sí, hi ha una paraula en
francès per això que ara no recordo. O, per exemple,
en japonès... Hi ha un concepte que m'encanta
que és el de persona... És molt bo, eh? Persona
que compra llibres, els acumula però no els llegeix.
Aquesta és boníssima. Aquesta és famosa. I de
fet també tenen la paraula per la pila de llibres
que està més pel simple fet d'acumular llibres
que no pas per ser llegits. I mira, ja per tancar
-ho, hi ha una que és la que més m'agrada, que
és... És que, a més, aquesta és molt puta, eh?
És la de Schadenfreude, alemana. Schadenfreude.
Gràcies. Aquesta. Aquesta, Schadenfreude, o com
collons es digui en alemany, gràcies perquè,
sí, des del veu, si algú em pot corregir en alemany,
ets tu. Aquesta és boníssima, perquè, tio, és
com una sensació tan real com... Probable, eh?
De la desgràcia aliena. Exacte, tio, com... Alegria
en les misfortunes dels demés, tio. És brutal.
Però és que és un concepte real. O sigui, passa.
Com no tenim una paraula per això? Però, en fi.
Saps qui té moltes paraules d'aquestes que no
es poden traduir? El castellà. El castellà, tio.
Tu intenta traduir cutre en qualsevol altre idioma.
No, és que no existeix. No existeix. La paraula
cutre no es pot, tio. O sigui, cutre és impossible
de traduir. És un concepte molt difícil d'explicar.
dues coses. La primera, en anglès jo potser et
diria com patchy, potser, o així com... No, no
és el mateix. És una combinació, és una combinació
de vàries, però... Aquesta era la primera. I
la segona... Però bon intent, eh? Potser de lo
més acurat que he sentit mai. I la segona és
que no m'ajudes, fill meu, no m'ajudes, perquè
quan jo et deia, quan jo et deia... Quina llengua
té moltes paraules d'aquestes que no tradueixen?
Estava fent un passe. Ah, en xinès. Clar, clar,
clar. Tinc zero nocions de xinès. Vull dir, literalment,
crec que només sé dir kanpai. És per brindar.
No beus alcohol i ja està. No sé dir ni una altra
paraula en xinès. No et seré molt útil. Àlex,
que jo tampoc. però m'ho he imaginat i he pensat,
mira, tate, potser és un bon pas, saps? Però,
bé, en fi, no m'ajudes, tio, no m'ajudes. No,
però, mira, sí que t'ho relacionaré, perquè
el que volíem parlar avui i aquest episodio,
de veritat, que sigui un format, o sigui, de
quin traureu valor, eh? Persones allà en els
mons del podcast que ens escolteu. I és com,
diu, en països diferents o en cultures o en regions
diferents es poden recrear d'alguna manera,
inclús societats, amb un set de valors completament
diferents al que estem acostumats. I això jo
ho vaig veure quan vaig anar al Japó i l'he
visitat dues vegades. De fet, em sembla un lloc
fascinant i una de les coses que et dónes compte
és ostres, tio, com pots recrear una societat
amb un set de valors que no té res a veure amb
el que tenim en el món occidental. I tu, surt
alguna cosa que és diferent, però dius, machos,
que funciona. És curiós. Doncs a la Xina jo crec
que passa alguna cosa semblant, però a més, amb
un concepte, un punt més accentuat encara, que
és el de... Hi ha moltes tendències, sobretot
en l'apartat tecnològic, i això ho volia portar
molt a l'apartat tecnològic, on... Veus de quina
manera estan passant coses per omissió d'altres.
M'explico. Per què a la Xina el tema mobile
ha pagat tan fort? Hosti, perquè, tio, mai han
tingut un ordinador la majoria de gent. És a
dir, s'han saltat aquesta era. Com a Àfrica.
Com a Àfrica, també ha passat. Exacte. I mira,
m'agrada molt que em treguis el tema d'Àfrica
perquè a Àfrica està passant una altra cosa que
és molt interessant. De fet, et diria que encara
més. I és que a la Xina s'han preguntat què
passaria amb la tecnologia mobile si ens saltem
el desktop, no? A l'Àfrica s'han preguntat
una altra cosa que encara és més interessant.
Què passaria amb el Power Grid, que ara no recordo
com es diu, o sigui, amb les línies de transport
i generació d'energia primària, què passaria
si no tenim centrals tèrmiques o nuclears en
llocs remots i hem de transportar l'energia
amb reds d'alta tensió fins al lloc, sinó que
l'energia la produïm amb fonts renovables localment
en el lloc. Ells s'han saltat aquesta època.
S'han saltat l'època de cremar gas en una
planta de cicle combinat o en una planta de carbó
o en una planta nuclear, sinó que directament
genera energia en local. I és el que estem fent
aquí, però clar, aquí venim amb tota aquesta
herència. Llavors això com que ho veiem com el
molinillo, saps? Com això accessòric que funciona
tan bé i ho tenim per fer maco. A mi et diria,
eh? Jo tota la gent que fa el màrqueting de les
energies renovables, jo els fotria tots a la
presó. Perquè em sembla patètic. I et dic per
què. Perquè et venen el concepte aquest de sostenibilitat,
de l'energia renovable, de consumir menys energia
i la farem amb allò i allò serà accessori. Tio,
a la puta merda. O sigui, xapa les plantes de
gas i comença a fotre... panells solars i molinillos
de viento i centrals hidràuliques, o sigui, per
a tot arreu. O sigui, el que hem de fer no és
produir menys energia amb fons renovables, el
que hem de fer és produir més energia, collons.
O sigui, el món progressa amb energia. Llavors,
si n'hi ha menys, és una puta merda. Home, jo
no vull tenir un espelma a casa. Jo el que vull
és tenir molta energia, però la vull neta. Joder,
vaya rollo que he fotut, eh? I hi ha una altra
innovació que s'ha produït en aquests països,
i no ho sé si a Xina, i això m'ho diràs tu,
pot ser que sí, que és que també als països més...
És que, clar, no sé quina és la paraula correcta
per dir, no és menys desenvolupats, tio, vull
dir, sé que estic entrant en terrenys pantanosos,
és que la gent també s'ha saltat l'època de
tenir un compte al banc, per això les fintech
tenen molt d'arrelament a Àfrica, perquè no
sé si això s'extrapola a la Xina, però en altres
països, tipus la Índia, i tot, clar, Llatinoamèrica,
la gent no té un compte al banc, no tenen targeta
de crèdit, la gent va amb efectiu. i van inclús
amb bonos de coses, no? I aleshores, en el moment
en què tu els dius, no, no, un telèfon el té
tothom, pots passar -te diners per telèfon, si
vis -ho, jo no sé per què no van llançar a Llatinoamèrica
primer, però és que allà haurien explotat, i
a Àfrica també, vull dir, empresa també al cap
d'UPEI, que era una empresa, em sembla que era
d'Egipte, que ho va petar bastant en aquest
sentit, no? Però, és veritat, s'han saltat una
part a... de la societat, una part de l'evolució
d'una societat que no els ha anat bé. Potser
hem intentat replicar els països colonitzadors,
hem intentat replicar el que funciona aquí, portar
-ho cap allà, no ha funcionat, i de manera orgànica
la societat s'ha reorganitzat al voltant de
saltar -se certs passos. I aleshores ara la gent
està fent pagaments peer -to -peer, directament
de mòbil a mòbil, gent que no té, no ha tingut,
ni tindrà, Un compta bancari la seva vida. Però
clar, això no sé si passa a Xina. M'agrada,
m'agrada. I saps què m'agrada també? Que dintre
de quatre o cinc episodis tindrem vídeo i es
podran veure aquestes reaccions que fem en temps
real. Quan veig que algú m'agrada, jo soc un
tio efusiu. Sí. T'abraço a la pantalla perquè
penso, hòstia, Àlex, ben jugat, hòstia, ben pensat,
això. Veus? No has fotut una merda de recerca,
però tens moments molt aguts, collons. Això està
bé, això està bé. Això és maco, hòstia. És una
miqueta com Messi quan caminava pel camp del
Barça, però després fotia dos gols i una assistència
i dius, hòstia, puto Messi, saps? S'ha passat
87 minuts caminant, però després has salvat el
partit, saps? De vegades em sento una mica així,
no volent -me comparar amb Messi, però vull dir,
saps allò? Fer la llei del mínim esforç, però
tenir unes ocorrències d'aquestes que et salven
la... pileta. I així és com aprovava jo els exàmens.
Apa, xato, que avui l'àvia no ha vingut, però
ja la portem en el podcast, l'àvia. Bé, perquè
portem un quart d'hora que no hem parlat de
la Xina, Marc. No, home, que estàvem parlant
d'això, de com seria una nova realitat si poguéssim
saltar -nos certs passos del passat. De fet,
hi ha un llibre que et recomano moltíssim, però
moltíssim, que es diu The Knowledge. I el subtítol
és Com construir el món des de zero, que és un
manual de bones pràctiques sobre com construir
el món des de zero. És que a mi aquestes coses
apocalíptiques són com la meva debilitat. No
sé si és que soc un tio molt nihilista que vol
que tot se'n vagi a la merda i tornem a l'època
de les pedres i els pals, que és possible, però
aquest podcast hauria de seguir, seria important
això. Però... Però no sé, tio, no sé, fa molt
de temps, no sé, m'agrada, tinc una certa tirria,
una certa debilitat per aquestes coses. T'explica,
i ho diu a la introducció, que una de les coses
és que costaria molt tornar en l'estatus quo
de la societat, però que es podrien accelerar
moltes coses pel fet que et podries saltar certs
espais que han sigut necessaris. en el moment
actual per la tecnologia que teníem, però que
ja no ho seríem ara amb el que podríem arribar
a saber de l'outcome final. No sé si m'he explicat,
però crec que la idea és la mateixa que la d
'Àfrica, que dius, vale, si ara tornéssim a construir
el power grid, ja no muntaríem una central de
carbó, sinó que el que faríem seria muntar panells
solars a sobre de casa, directament. Però bueno,
aquesta era la idea. Però després, i ara sí que
anem a la Xina, ens fotem de cap a la Xina. Perquè
hi ha un concepte de la Xina que ha activat tot
aquest ecosistema diferencial i és un punt que
l'he trobat mencionat en molts llocs i és una
cosa que no se sol escoltar per les esferes d
'aquestes blogueres dels mons. I és que segur
que ets... familiar amb el concepte aquest de
fanga, no? De les cinc grans americanes, no?
Vale, que ara em sembla que es diu manga, perquè
han canviat la F per la M, saps? Facebook, correcte,
per meta. Sí, exacte, però bueno, és igual. I
d'aquí no molt serà anga, perquè el pas que
va a Facebook desapareixen dels sigles, eh? Aquesta
és boníssima, m'encanta. Igual la M la podem
posar en minúscula, oi? Sí, exacte. Exacte. Tio,
boníssima aquesta, eh? Hosti, Àlex, tens bones
bromes, macho. O panga, saps? Com el peix aquest
que només creix als arrossals contaminats de
pòlvora del Vietnam que ens donen al Mercadona,
que t'ho venen com a peix, però que en realitat
té menys propietats nutritives que res. I ja
està. Vull dir, així és com s'està quedant el
puto Facebook. En fi. Ens acabem de carregar
Mercadona també avui, perfecte. Doncs... No voldríem
tampoc esponsors de... La Mercadona. Tu t'imagines
Mercadona patrocinant això? Sí, home, tio. Poca
fe. Jo sóc més del mercat de les EPS i de casa
amb Mallet, però bueno, està bé. Allà tenen el
que es diu... És que, clar, les inicials són
nefastes, aquelles. Jo no sé qui se les ha inventat,
però és que tenen molt poques vocals, pobres.
I és la del BATX, que és Baidu, Alibaba, Tencent
i Xiaomi. Aquestes... van ser les quatre primeres
de la primera generació, és a dir, dels dos mils,
és a dir, els Facebook, Apple, Microsoft de la
vida, d'acord? Van ser com la primera onada,
que no va ser la segona, perquè ara aquí et sona,
ara et sona, no ho sé, Baidu, no et sona de res,
ara la que et sona de quina és? Et sona TikTok,
et sona Pinduoduo, et sonen aquestes, no? D'aquestes
quatre, La part interessant és que no només van
ser els unicornios de la vida allà, sinó que
van ser també els sequoies i els Andreessen Horowitz
de la vida. És a dir, aquests tios no només es
van dedicar a créixer i a rebentar -la, sinó
que van dedicar -se a repartir pasta per l'ecosistema
i quedar -se... anem a dir com la segona onadeta.
És a dir, és com si ara mateix tota la segona
onada d'unicornios occidentals estigués finançada
per tota aquesta tribu de fangues i hòsties,
no? En lloc del que han fet, que ha sigut o matar
-les o comprar -les directament. Per exemple,
Didi, la dels cotxes. TikTok, Pinduoduo. Tot
això ha sortit de la mà del funding. Totes elles
estan com entrecreuades, o sigui, estan com finançades
les unes entre les altres i els tios el que han
fet ha sigut assegurar -se la permanència des
d'un punt de vista molt més proactiu que no
pas des d'un punt de vista com molt reactiu.
I hi ha una cosa que em flipa i quan ho vaig
escoltar, ara diràs, tio, que bona. Ho vaig escoltar
i vaig pensar, hòstia, nano, que brillant, que
brillant. Et diuen... Perquè tu pensa, digue'm,
quina és la competència principal de Google?
A què es dedica Google? Què és? És una empresa
de publicitat. Correcte. Però vull dir, quan
la gent pensa en Google, què pensa? Pensa en
un buscador. Exacte. O Amazon. Què fa Amazon?
És un e -commerce, no? És un e -commerce. En
realitat és una empresa de logística. A part
que, el que tu dius, Google per darrere fa 34
.000 milions de coses, Amazon per darrere fa
34 .000 milions de coses, però quan penses en
ell, quin és el seu core competence? Un és un
buscador, l'altre és una botiga d'e -commerce.
He sentit en un lloc, em va semblar divertidíssim,
que el core competence dels bots aquests no és,
no ho sé, la compra o la venda de dispositius
mòbils. No, no, no. La seva competència és fotre
calés. O sigui, és igual com, d'acord? Però
és, tio, aquests tio són especialitzats en fotre
pasta i els és absolutament igual com. Llavors,
crec que hi ha un canvi com molt diferencial
perquè... que empreses com Baidu, que van començar
sent coses totalment diferents al Google de la
Xina, ara només s'estan dedicant únicament,
únicament, únicament, s'ha fotut en el vertical
dels cotxes autònoms. I ara únicament està especialitzat
en això. I tu, i és el que diuen, dintre de poc,
saps què et dic? Que potser fotran una altra
cosa. La seva especialitat no és com un core,
sinó que és fotre calés, a tota costa, sigui
el que sigui, peti qui peti. I això em va semblar
interessant, Àlex. No sé, aquest concepte no
el veiem aquí. No, es sol veure més en empreses
que potser ho han fracassat o... És que, clar,
empreses que hagin evolucionat moltíssim, moltíssim
el seu core, no, aquí el pivotatge es fa abans
i el que veiem són empreses... Tampoc veiem empreses
que siguin tan totxes, sigui Europa. n'hi ha
molt poques. Que a Xina, pel volum que tenen
i per com estan organitzats, doncs pots veure
empreses massives d'un dia per l'altre perquè
tenen una quantitat d'usuaris i de parlants
del seu idioma al·lucinant. És una miqueta el
que passa amb Estats Units, però a Europa és
que és molt difícil que això passi, saps? Vull
dir, ara cada cop passa més, per sort, però clar,
és que el primer gran producte que va sortir
d'Europa que es va utilitzar a nivell global
va ser Skype. No ens n'oblidem, d'acord? I
tot i així... És una cosa que no va permetre
a tota la societat. Realment, allò del crossing
de casa no el va acabar de fer. Sí que la gent
el feia servir, però no el feia servir tant com
es fa servir WhatsApp, que el fa servir literalment
tothom. Aleshores, clar, l'analogia seria Skype
ha passat de fer videotrucades a ser un banc.
No ha passat. O Facebook. Ara, si fes el canvi
en metaverse, però clar, potser no tancaria la
xarxa social. Spotify. Tu imagina't que Spotify
d'aquí uns anys digui no, no, és que ens convertim
en una empresa de vehicles. Hòstia, doncs no
sé. O producció d'energies renovables. No ho
veig, no. Això veus que els pivotatges passen
abans. És que l'únic exemple que ve el cas,
i salvant moltes distàncies i passant -ho pel
filtre d'aigualir -ho molt i molt i molt i molt
i rentar -ho fins allò, fins que el jersei es
fa petit i perd moltes talles, és que Tuenti
va passar a ser una operadora telefònica. Però
ara que com a xarxa social doncs va ser el que
va ser. Però és que amb això, al cap, no sé,
no tinc massa referents d'aquest estil. A veure,
n'hi ha d'altres, però són tan antics que la
gent no els coneix, no? És com el que dèiem,
el llenguatge Java es va crear per programar
rentadores, per exemple, no? Nokia, si no recordo
malament, no era una empresa de telèfons, era
una altra cosa abans, no? Però clar, són pivotatges
que... que passa en etapes molt inicials. Slack
ve d'un videojoc, era una eina de xat dintre
d'un videojoc de realitat alternativa. Però
el pivotatge d'empresa molt gran que canvia
no es dona. Per tant, jo crec que això, no ho
sé, jo no estic potser tan informat, però no
ve cap exemple a la mina ara mateix. Sí, inclús
Twitter va néixer com una cosa diferent, és cert?
Sí. És un bon punt, eh? I ara les empreses tecnològiques
americanes al final el que han fet és com a molt
és expandir -se i fer -se multiproducte, però
no han discontinuat les seves coses anteriors.
És a dir, Amazon va acabar desenvolupant AWS,
el cloud computing, i que realment és un... no
sé si és el que li fa més pasta de tot. Em sembla
que a nivell de profit sí, no sé si a nivell
de pasta també, però és una cosa al·lucinant,
però no ha deixat de fer e -commerce. Google
ha desenvolupat el Drive, ha desenvolupat Ads,
ha desenvolupat e -mail, mapes, mil productes
més, però segueix tenint el cercador. No tanquen
les coses anteriors, s'acaben convertint en
multiproducte i intenten amassar quantes més
coses. possible, no? I si no, les compren, no?
El que es demeta, doncs, amb Instagram, amb WhatsApp,
amb Oculus i totes aquestes històries per diversificar,
imagino. Però, hòstia, no... El cas aquest de
soc una gran... I xapo el meu negoci anterior,
em dedico a una cosa enterament diferent, imagino
que no fan de la nit al dia, això no... No tinc
cap exemple, tio. Hòstia, el que sí que veus
és com aquest moviment... que semblava, o va
haver -hi un moment que semblava que no es donaria
tant de la majoria de les grans movent -se cap
a la part, és que és normal, però movent -se
cap a la part de la publicitat. És a dir, ostres,
si sapiguessis la quantitat de pasta percentualment
que li genera la publicitat a Amazon, és boig.
És boig, és una autèntica bogeria. Apple... La
mítica companyia que diries que mai faria arts,
mira, l'altre dia li va explotar un incendi
a casa amb el tema aquest. El tema del gambling.
Exacte. Potser per no portar molt de temps fent
publicitat ho van implementar malament, no? I
van fer un sistema molt poc propi de pèl. Els
catalans, els castellans, tenen aquesta de zapatero
a tus zapatos, saps? Sí. I potser se li hauria
pogut aplicar això a Apple, de dir, mira, deixa
els que saben fer ads, que són Google, tranquil·lets,
i tu dedica't a fer plàstic i metall amb una
mica de vidre, saps? I junta -ho bé que et surbes
també, això. Però... No, no, però on anava? Has
tret sobretot l'ecosistema aquest europeu? O
sigui, a nivell europeu som un fracàs, eh, tio?
Sí, i no. O sigui, érem un fracàs, però gràcies
a els Spotify de turno, els Cazars i els Skypes
i els Transferwise i tot això, avui en dia tenen
molt de joc les grans tecnològiques europees,
perquè ja no hi ha el d'allò, els VCs americans
no inverteixen en Europa, ja no obliguen a les
companyies vols que et posi la Series A? Sí,
però has de venir cap a fer el flip. cap als
Estats Units, sinó que pots continuar a estar
en Europa i mira, per mi és avantatge competitiva
perquè és un cost més baix, són valoracions més
baixes, probablement et serà més fàcil fitxar,
vull dir, no trencarem la cultura, bueno, no
ho sé, jo crec que avui en dia, ja s'està veient,
vull dir, les grans empreses tecnològiques dels
últims 10 anys estan sortint a Europa, també,
estan compartint, estan combatint head to head,
estan combatint directament amb les grans tecnològiques
americanes i, escolta, tu digue -li a Transferwise
que no té res a palar amb el seu equivalent americà.
No ho sé, jo crec que ja no passa tant el d'allò
de dir que a Europa no es creen grans empreses.
Costa més perquè el mercat inicial és més petit,
des del principi t'has d'orientar cap als Estats
Units. potser no tens tant... Hi ha més xoc cultural,
no? Hi ha molt més xoc cultural crear una empresa
d'aquí que vulgui vendre als Estats Units fins
que no tens el potencial i els calés per contractar
un equip de ventes als Estats Units i aprendre
la cultura de com es fa allò, probablement tens
un cost d'aprenentatge molt més llarg. Però
les grans tecnològiques ja surten d'aquí, també.
Tu creus que hi ha hagut una mica de... Bueno,
va, anem a posar -ne un nom. Defecte catalanet
i... Mira on vaig, eh? Sí, a Europa, sí. És a
dir, que sempre t'han tingut barra lliure per
créixer als Estats Units i no s'han centrat
tant en el profit i ara, òbviament, tots aquests
acomiadaments que estàs veient als Estats Units,
que per cert, algun dia, no sé si en voldràs
parlar o no, del tema dels acomiadaments, però...
Absolutament. Ostres! Que algú, sisplau, em digui
on està aquesta gent perquè vull començar a fitxar
-ne algun, eh? Perquè és molt bèstia. Collons,
13 .000 persones de Facebook ahir mateix, saps?
Vull dir, 13 .000. És que és una bogeria. És
una bogeria. El que és curiós és que, a mi, a
veure això, és que els mercats financers a mi
em foten una gràcia. Bueno, a veure, no em fan
gràcia perquè al final són els estalvis de molta
gent, inclús els meus, així que s'han d'anar
amb cuidado. Però ahir... els mercats, en general,
es van pagar una hòstia acollonant, per una mica
de sorpresa amb el tema de les midterms i tal,
i just Facebook va ser l'única que va anunciar
que va fotre fora 13 .000 tios i va pujar les
eleccions una normalitat. Perquè generalment...
Ostres, quan el mercat puja, doncs, òbviament,
totes les... O sigui, com la campana i el volum
de les companyies són alcistes, són les tendències,
però és molt raro veure mercats superbaixistes
en un intradia i que hi hagi una que, hòstia,
que estigui com en verd, però màssim en verd.
I ahir Facebook estava, bueno, que explotava
perquè va anunciar que... Què va fotre fora la
gent? Perquè tothom devia comprar. Home, Facebook
portava ja caient 20 -40 % amb unes pèrdues al·lucinants.
Sí, jo crec que és per això. No sé si està arribant
a mínims. Ara diré una tonteria, però sé que
està arribant com a pràcticament al mínim des
que havia sortit en borsa. Mira, ets familiar
amb el concepte aquest de price to earnings?
Sí, no? Sí. Amb el PER, que bàsicament està dient
el preu de l'acció, quina relació té amb la
pasta que fa la companyia. Ara mateix, a dia
d'avui, tu saps el tio aquell que està allà
baix al Maremàgnum, que sol ser estranger,
que té com un... manto en el terra on hi ha rellotges
falsos, polseres, matxeros i ulleres d'aquestes
en forma d'estrella? Sí. Aquell tio té un PER
més alt que Facebook a dia d'avui. No entenc
com la gent no s'està llançant a comprar -la.
No ho entenc. No ho entenc. No ho sé, tio. Jo
és que... Jo, a nivell personal, és que ni se
m'ha passat pel cap, saps? De fet, no sé si
tinc accions de Facebook, no em sona, però...
Potser sí, eh? També et dic. Però... Però també
he pensat, dic, comprar -ho ara, quan hi ha una
empresa en la que no hi crec i no m'agrada,
ho trobo una miqueta contradictori. Tot i que
jo tinc la màxima... A veure com t'encaixa això.
Que és que jo sempre aposto per guanyar d'alguna
manera. I de vegades no és monetàriament. Jo
de vegades aposto a coses en què si a l'empresa
li surt bé, jo guanyo pasta. Si l'empresa surt
malament, jo guanyo satisfacció. És a dir, l
'equivalent futbolístic seria apostar que guanya
el Madrid la Champions. Si el Madrid la guanya,
puta merda, ha guanyat el Madrid, però jo guanyo
pasta. Si el Madrid la perd, satisfacció infinita,
saps? Perdo pasta, però la satisfacció no me
la paga ningú, saps? I ja està. Doncs aquí potser
seria el mateix a Facebook. Potser seria l'únic
motiu per la qual compraria jo Facebook, per
poder dir, ei, he apostat tant que si et va bé
com va malament, a mi m'anirà bé. Vull dir,
té molts fallos, però bueno, vull dir, menys
de 5 contradiccions en el teu esquema de pensament
és dogmàtic, és dogmatisme. Per tant, jo vaig
bastant entrenat a aquest tema. No, és com una
dissonància cognitiva d'aquestes, però està
bé perquè l'outcome sempre és positiu. A mi
em sembla que bàsicament el que has fet ha sigut
productitzar el Schadenfreude aquest. Sí, exacte.
Mira, és una manera de fer pasta del Schadenfreude.
I va, per tancar una mica, que sé que en tens
ganes i no en dius res. Explica'm alguna cosa
de Twitter, va. Hòstia, no tinc cap novetat,
però... A veure, és que més enllà del safreig
aquest que hi ha hagut, que van fer fora tothom,
crec que potser vam explicar, no? Vam explicar
a l'episodi anterior que era el tema aquest
que tothom va rebre un correu de demà no vinguem
a l'oficina. Si reps un correu de la teva compte
personal vol dir que estàs acomiadat. Si els
reps el correu de feina, vol dir que pots tornar
a la feina. Una miqueta els slot machine fighting.
D'altra banda, clar, què va passar? Que es van
adonar que havien fet fora molta més gent de
la que els tocava, sobretot amb la part d'arquitectura,
perquè Twitter és un cacau al·lucinant. O sigui,
tots recordem la balena, la fail whale, la balena
aquella quan es queda Twitter a l'any 2000.
2008 -2019 quan començaven, cada dos per tres
que hi ha Twitter i ja es va fer famosa, es va
fer un meme, no? Per què? Perquè Twitter és una
arquitectura acollonant a nivell tecnològic,
o sigui, és un monstre. Tant que van haver de
reescriure i d'aquí ve molt el mite de Rails
no escala, perquè s'havia fet en Rails, i la
van haver de reescriure utilitzant altres llenguatges,
perquè es pensaven que el problema era la performance
de Rails. Després va demostrar que no, perquè
seguia no sent performant amb la nova tecnologia
que havien escollit, no? Però el cas és que una
de les coses que sí que van fer és tota la part
de DevOps que van aconseguir, doncs, eliminar
el downtime, escalar -ho molt millor, tot el
tema de les cerques i tal. Hòstia, realment és
una cosa al·lucinant que funcioni, no? Però que
es veu que està molt agafada, molt, molt, molt,
molt, molt amb pinces per molts llocs. Hi ha
molta gent que tenia coneixement molt quirúrgic
d'alguna part en concret del codi que els van
fer fora. I que els van haver de trucar el dia
següent. No, no, no. Torna, sisplau. T'havíem
convidat, però ha estat un error. Has de tornar.
Què passa? Aquesta gent ha tingut dues opcions.
Una és no torno, us foteu i ara us busqueu alguna
altra. O dos, torno però em tripliques el sou.
Que es veu que també ha passat. Però clar. Es
resulta... Una cosa que potser no havíem calculat,
que jo crec que sí, perquè Elon Musk està molt
acostumat a fer fora feina, a fer fora la gent,
però quan tu fas fora un percentatge d'aquella
plantilla, el 50 % d'aquest percentatge et marxarà
de moto propi. És a dir, si tu fas fora el 50
% de la teva plantilla, has d'esperar que després
el 25 % digui, doncs jo també marxo, perquè ha
marxat el meu amic, ha marxat aquest departament
neu xapat, no sé què, a mi m'heu reubicat a
un altre lloc, ho veig tot molt negre, i marxen.
pel seu propi compte. Per tant, jo crec que tot
això ho tenien calculat aquí al Twitter i, evidentment,
a la gent li agrada fer escarni, li agrada fer
safreig i li agrada fer populisme i sensacionalisme.
Jo crec que aquí també moltes de les notícies
que han sortit hauran estat inventades o molt
exagerades, però jo no crec que això no hagi
estat una cosa calculada, per bé que sapiguem
que és un tio que és molt impulsiu, però segurament
tot això està calculadíssim. i estudiadíssim
al més mínim detall. Has fitxat algú dels principis
de Twitter, de Rails, a MarsBased? Hòstia, no,
perquè una persona que va construir Rails, va
construir Twitter en Rails del principi, no només
deu estar en una posició ultra -senior avui en
dia, sinó que, evidentment, deu estar en posició,
o sigui, ja no només a nivell de salària, sinó
que deuen ser CTOs d'empreses. de les principals
tecnològiques. M'atreveixo a dir que segur que
els primers 10 desenvolupadors de Twitter són
tots CTOs d'empreses de més de 500 empleats
o 1 .000. Vull dir, és que estic convençudíssim.
Per tant, ens queda fora d'escala. A menys que
hi hagi algú que digui no, no, jo vinc pel projecte,
m'ho crec, i estaré encantat de cobrar una vintena
part del meu sou per poder treballar amb vosaltres
com a desenvolupador júnior. Aquesta gent viu...
En el blis de la ignorància, i és que tu saps
quan, per exemple, abans de tenir qualsevol giny,
qualsevol invent, no n'ets conscient, i en el
moment que n'ets conscient, com que la teva
realitat es fa petita i et converteixes en una
mica més infeliç, doncs aquesta gent viu en la
ignorància de saber que podria treballar a Mars
Based.