Has aclarat o no? A veure. No l'aclaro perquè
tinc la boca plena de xocolata, tio. Per tant,
espero que tu l'aclaris i que et donis una intro,
si m'acabo de zampar això. Ostres, una intro.
Va, vols que t'expliqui la meva nova addicció
o no? Em sembla que pot ser una addicció compartida.
Podria ser la primera que tenim compartida, Marc?
No. Quina altra? Què més podem tenir? A veure,
és que no sé quina és la primera. Aquesta no
és compartida. Aquesta no és la xocolata. O sigui,
la meva addicció a la xocolata és evident i ha
estat sempre. Vull dir, que t'expliqui això
no és una novetat. T'explicaré la nova addicció.
Intel·ligència artificial. Més específic. Val.
Mira, històricament jo hi havia un producte que
tastava perquè no l'entenia, que era Discord.
Com a Millennial, jo era un paio que el feia
servir com a Slack, però no es va servir com
a Slack, en realitat. Quan entens com funciona
Discord, dius, ah, d'acord, Discord funciona
així. No està fet per la nostra generació, això,
Alex, això malament. Però és que l'he trobat
una utilitat. Què és el que no entens de Discord?
És que tu et penses que l'entens, perquè jo
també em pensava que l'entenia. perquè el feia
servir com a Slack. Però no és el mateix. És
a dir, l'arquitectura global del sistema no
està pensada perquè es faci servir com a Slack,
sinó que Discord en si mateix és una plataforma
per crear el que vulguis a sobre. I un cop entens
això i parles amb gent que realment ha setejat
servidors molt bèsties, dius, hòstia! Diu, això
no és slack de color lila. Però no volia entrar
aquí. El que volia entrar és que hi ha un producte
que, com sabràs bé, i en parlarem avui, es diu
Midjourney. Que, per cert, que, per cert, ho
diré, eh? Quin nom més bonic. M'agrada molt.
Qui collons s'inventa aquests noms, per favor?
Que vingui i m'ho digui, tu. O sigui, em doni
idees. És que són molt bons. Però... He trobat...
La meva nova addicció és anar a Midjourney i generar
imatges de cotxes històrics i clàssics. És impressionant.
Hòstia. Però... Imatges de cotxes que... t'explota
el cap. Li dius, porta'm aquí un Ford GT40 barroc
amb els colors de Repsol, per dir alguna cosa,
pots ficar el que vulguis, és que és molt bèstia,
i és que t'ho dona, i és que és boig, és molt
boig. I jo no soc d'aquestes persones que sol
perdre el temps amb aquests temes, però... Sóc
víctima d'haver -lo perdut perquè a més, de
part bona, i ara entrem al tema de la generació,
però hi ha una cosa que m'agrada molt i és que
hi ha algunes pàgines que són com repositoris
de frases on et dona tots els prompts que són
bons per treure segons quines coses. Però el
bo de Midjourney és que et posa en un servidor
amb quatre o cinc països que, per lo general,
saben bastant més que tu, i tu veus els seus
prompts i llavors aprens una mica del que fan
ells. És boníssim. És boníssim. Perquè a la vegada
que estàs veient les imatges que treuen, et van
donant com idees, tio. I... No ho sé. Estic enganxat.
Estic enganxat a... a que em passin... Tio, Lamborghini
Miura... No sé, amb això, tio, amb un toro pintat
a sobre el capó fet per Da Vinci. I és acollonant,
tio, perquè et treu unes coses molt boges, tio.
Et treu unes coses molt boges. És el concepte...
És acollonidor perquè et donen aquest, com es
diria, el teaser, les coses gratuïtes com perquè
ho provis. Té, aquí tens 50 crèdits perquè t
'enganxes. O sigui, no sé quina diferència entre
això i el gambling. El concepte també és com
el que et diuen, enganxar com la droga, que algú
t'ho deixa provar, així gratis, i al final acabes
pagant per això. Per què? Perquè la majoria d
'aquestes plataformes, igual com ja estava, jo
em vaig apuntar bastant ràpid a la llista del
DALL-E 2. I diu, aquí tens 50 crèdits. Tens 50
crèdits, fas les teves proves, al principi ets
molt dolent, perquè per generar això, com dius
tu, no tots els prompts, no totes les... Com
seria prompt o query en català? És que no em
surt ni en castellà. El prompt, una miqueta com
la... la idea que tu li has de donar, la descripció
a partir de la qual t'ha de generar les imatges,
no necessàriament per ser més complexa et treu
millors resultats, que això és una de les coses
que costa una miqueta d'entendre, perquè tu
dius, ostres, serà molt millor el resultat si
jo li dic vull una imatge de Donald Trump ha
assegut ell sol al despatx oval bevent -se una
Diet Coke amb la bandera americana de fons i
un fons postapocalíptic amb explosions nuclears.
I tu dius, poses això i no et genera un resultat
millor que Donald Trump sentint -se sol. Per
exemple, és molt estrany aquest concepte perquè,
clar, així com en SEO, quan tu busques a Google,
com més específic siguis amb la cerca, millor.
Aquí, de vegades, és al revés. O sigui, no necessàriament,
per ser més específic, trobaràs el millor resultat.
Quan tu vols buscar una cosa a Google, si tu
li poses reglament esportiu, home, no trobaràs
exactament el que busques. Si busques la regla
del gol d'or del Mundial del 98, doncs, home, has
d'anar a buscar, com més específica sigui la
query, o partits que s'han guanyat amb la regla
del gol d'or. Doncs, home, trobaràs l'article,
però buscant només per reglament esportiu, no?
Potser buscant per gol d'or, tampoc, saps? Per
tant, és una miqueta un concepte contraintuitiu.
Fas les teves proves i comences a veure coses
i després també hi ha el tema aquest que et generen
les imatges preliminars i que després tu vols
que una imatge estigui en major resolució, no?
Perquè ell et posa, t'ensenya com quatre, em
sembla que a Midjourney també és així, no? És a
dir, t'ensenya quatre propostes, i tu li dius,
vull més com aquesta o és exactament aquesta,
donava -la amb alta resolució. I aleshores aquí
són... Arribes ja de la nit al dia i dius, ja
no tinc crèdits. Ai, era de començar a pagar.
I aquí és on comença l'addicció. Quina diferència
entre això i gambling, Marc? Quina diferència
entre això i les màquines aquestes dels Cirsa
dels bars? És realment addictiu, però sobretot
el teu primer punt a mi m'ha dut a moltes converses
de persones molt preocupades, com preguntant
-me pel tema aquest, i com veus el tema que això
pugui eclipsar la feina de molts dissenyadors
gràfics, de bancs d'imatges, al final hi ha
molta gent que es dedica a fer això. I clar,
és inevitable. És que és inevitable. És inevitable.
I passarà, no? I ara això s'ha vist com un joc,
no? I tu, com em posaves aquesta imatge del gambling,
i és cert, i és cert. Realment no hi ha cap diferència
perquè és adictiu de la hòstia. Té aquest component
d'addicció, exacte. Té aquest component d'addicció
i d'aleatorietat que el que et fa pensar és
que dius, no, a veure, la següent serà la bona.
M'he gastat tota aquesta pasta, tens el cos
submergit aquest de dir, hòstia, ja m'he gastat
45 crèdits, però el següent serà el bo. Per què
crec que ja tinc la query? Fas i dius, no, no
la tens. Llavors, clar, a mi, tornant al punt
aquest, ara vaig a fer una mica de l'avi tribunero,
no? I és que sí que és preocupant perquè pot
deixar molta gent fora i real passarà. I això
ja no va menys. És a dir, ara hi ha hagut un
hype i això dintre de quatre dies ningú se'n
recordarà perquè és aquesta idea que un cop funciona
ja deixa de ser intel·ligència artificial. I
ara hi ha mil coses que funcionen en la nostra
vida que donem percentades que fa... Quatre dies
ens explotava el cap, no? I dèiem, hòstia, això
és, tio, no mamàs, no? Però ens avorrim i ja
ho donem com com alguna cosa molt comodit. El
que sí que veus és que, i jo intentaré donar
com la nota positiva, no? I és el que sempre
et dic, no? Com estan apareixent aquestes noves
feines? a la cresta de l'onada, eh? És a dir,
i això em sembla superinteressant, com a la frontera
de la innovació. És a dir, fixa't, no sé si ho
sabies, però una de les feines més ben pagades
que hi ha avui, saps quina és, Àlex? És molt
bèstia, això, eh? I està molt demandada. Està
molt demandada, tio. No sé si ho havia comentat
abans al podcast, no en tinc ni idea, però està
demandadíssim el concepte de... Thumbnail Engineering.
És a dir, el tio que dissenya els thumbnails
dels youtubers perquè la gent cliqui. Hi ha persones
que es dediquen a aquesta especificitat. Sí,
l'artwork de podcast també. Jo em vaig haver
de buscar pel... pel nostre podcast de Mercedes,
me'n recordo, hi ha Upwork, hi ha Fiverr i no
sé què, hi ha tot, inclús persones que estan
específicament entrenades per gravar intros de
podcast. Vull dir que l'especificitat també
està recompensada de vegades. Sí, sí, hi ha aquest
nínxol. Evidentment que segurament són gent que
fa més, però s'ha especialitzat en això, tenen
bon seu amb això, bones recomanacions, i al final
diuen, bueno, per aquí m'entra la majoria de
coses, potser això és com una miqueta el projecte...
de ficar la puteta a la porta d'una persona
i després, si veuen que li gravo bé la intro
al podcast, potser em demanen què li fa si, doncs,
no sé, llegir -li o gravar -li un audiolibro
o fer -li de co -host al podcast mateix. Vull
dir que és una bona manera de donar -se a conèixer.
Clar, i què veig aquí, no? Doncs que, d'alguna
manera, aquesta nova tendència et portarà noves
feines, probablement, Per exemple, el que tu
deies, un prompt engineer, un tio que és molt
bo traient prompts i és molt bo fent això, però
és molt bo específicament fotent això, tio. Digues,
digues. No, no, no. Hi ha una cosa que ara has
dit i que a mi em fa molta gràcia perquè tu sempre
dius, i ho estava pensant l'altre dia, i és
que tu sempre dius l'especialització és per
les formigues. Però, fixa't, jo m'imagino el
món futur i si li hagués de donar un consell
al meu fill li diria, Titu, en aquesta vida tens
dues opcions. A qui no es triomfaran? Els que
s'especialitzin com les formigues, però a nivell
atòmic? O els generalistes que et trauran...
O sigui, tio, que seran problem solvers i emprenedors,
bàsicament. És a dir, els buenopatadors que es
tindran que buscar les castanyes, es diu així,
o treure les castanyes del foc, o buscar les
garrofes, no ho sé. Bueno, que s'hauran de buscar
la vida, tio, que s'hauran de buscar la vida.
I després estaran els especialistes, que no els
hi faltarà mai la feina, però és això. Vull dir,
tio, seran molt bons en això, en dissenyar. thumbnails
de YouTube i coses d'aquest tipus. Generalment
els especialistes crec que tenen sentit en una
etapa d'adopció de la tecnologia, és a dir,
al principi tot especialista és un generalista
reconvertit. No comences des de zero i et converteixes
en especialista en generació d'imatges, escrivint
prompts per intel·ligència artificial del no
-res. Segurament has estat un generalista abans
que t'has dedicat a provar noves tendències
i vas ser dels primers que va comprar Google
Glass i t'has comprat un Oculus i després et
vas ficar en criptos, en NFTs i estàs com en
noves tendències i de cop i volta trobes una.
Què és en la que et vols especialitzar i t'hi
fiques? I la que veus que et dona molt més retorn
en la teva inversió. És com el concepte, que
jo faig servir molt el concepte de quan comences
a fer ventes per una empresa, que dic, fes la
tàctica de la granada de dispersió, el granada
de fragmentació, perdona, crec que es tradueix
així, que és la típica granada que quan explota
deixa anar 10 .000 trossos de metralla. I allà
on toca és on t'has d'especialitzar. Si tu
realment, quan comences, jo sempre recomano a
la gent que comença a fer ventes per una empresa,
és prova tots els canals possibles, prova inbound,
prova outbound, prova molts països, i en el que
vegis que tens una miqueta de retorn, en el que
tens un retorn d'inversió més alt que la resta,
comença a convergir sobre això i tanca totes
les altres coses. O deixa -les morir pel seu
propi... o que caiguin pel seu propi pes, no?
I especialitza't només en aquella. Jo això ho
he fet en diversos projectes, i sobretot amb
Espais ens va anar molt bé que fes això, perquè
em prou una miqueta de tot. Doncs aquí és exactament
el mateix. Jo crec que hi ha molta gent que és
generalista en màrqueting si t'hi fixes tota
aquesta gent, tota aquesta munió de penya que
fa dos dies tenien l'avatar d'un mico amb els
ulls brillants a Twitter, però fa quatre tenien
punt. d'Ethereum i fa 8 o 10 tenien alguna altra
història, tenien blockchain, són gent que en
realitat es van reciclant i que són molt generalistes,
no tenen cap tipus d'especialització. Tu parles
amb ells i en conec força, malauradament, i veus
que no arriben en profunditat a cap lloc, que
coneixen el bàsic de blockchain, de machine learning,
de criptos, de no sé què, de no sé quantos. però
a nivell tècnic no arriben gaire lluny, a nivell
d'especificitat tampoc. Però arriba un dia en
què sí troben un nínxol en el que finalment es
poden especialitzar i poden arribar a fer això.
Jo crec que sí, que tens raó. Evidentment sempre
hi haurà generalistes i especialistes, perquè
tots els especialistes han estat generalistes
en algun moment. No sé si es dona el cas de fer
-ho al revés. Especialistes que passin a ser
generalistes. Depèn, potser sí. Però és curiós
que aquí no es dona des del punt de vista d'una
start -up, que quan crees tu has de ser més generalista,
d'això ja ho hem parlat, un perfil que li agrada
fer de tot, i a mesura que creix i la gent s
'ha d'especialitzar, quan ja passes a nivell
d'escalat que has de contractar més perfils
especialistes, la gent generalista diu, aquest
em xafa una miqueta el meu territori per aquí,
o jo no vull convertir -me en fer només una cosa,
m'agrada fer de tot, vull ser més transversal
a l'empresa, i acaben marxant. Aquí a nivell
d'adopció de tecnologia és diferent. Jo crec
que ara amb el nivell d'AI estem en el punt
que ja fan falta els especialistes perquè ja
hi ha tantes coses, si t'hi fixes, perquè hi
ha hagut el tema de cryptos. Hi ha la generació
de text. Hi ha la generació d'àudio. Parlarem,
suposo, també d'aquest episodi famós de Joe
Rogan entrevistant Steve Jobs completament simulat.
Hi ha generació d'imatges. Hi haurà generació
de vídeo, no sé si n'hi ha allà, però no m'estranyaria
que tu li poguessis dir vull una pel·lícula amb
Tom Cruise i no sé quins altres actors i actrius
que facin una versió humana del Rei León, per
dir alguna cosa, i basada en Chicago 1920. I
hòstia puta, i et traurà una puta pel·li d'una
hora i mitja producció de Hollywood. és que no
t'ho creuràs, t'explotarà el cap. Jo crec que
això arribarà, per tant, ara comencem a necessitar
ja els especialistes perquè crec que s'ha d
'... s'ha obert tant i s'ha donat un fàcil
accés a la tecnologia que crec que és probablement
el que li va faltar a les NFTs, o a les criptos.
Era massa tècnic, massa tancat i no sé si en
realitat hi havia tanta substància com per...
o estava en el moment adequat. I crec que aquesta
tecnologia, en concret, la generació automàtica
de contingut, sí que crec que aquí tenim grans
possibilitats de veure com la nova gran revolució.
Hòstia, però Àlex, jo és que no sé tu, però a
mi com la temàtica subjacent que hi ha aquí que
em preocupa és... No és que em preocupa, és que
és una realitat, és que és el que hi ha. La liquidesa
i la... com a efimeralitat de la societat avui
en dia, perquè ara tu ho descrivies, o sigui,
amb quina cadència de temps ha succeït això que
dius de el paio aquest tenia el mono, després
l'ETH, després una mica de blockchain, tio,
si és que passa amb cadències de mesos barra
setmanes, és a dir, les coses exploten? Després
ningú se'n recorda i passen a la següent, però
amb una facilitat que, clar, especialitzar -se
és un molt bon què, però vés amb compte on t
'especialitzes. Perquè... Però és que potser
no hi ha molta substància tampoc en alguna d
'aquestes coses. O potser no estàs qualificat.
Perquè hi ha gent que sí que conec que s'ha
ficat en NFTs i li segueix anant molt bé i té
un negoci de puta mare i tot i que la moda dels
NFTs més o menys hagi passat, jo crec que el
que ha passat allà, corregeix -me si m'equivoco,
ha estat una correcció de mercat. Van trair massa
gent, massa poc preparada, massa aviat i sobre
una superfície... que no abastia tothom. Era
una miqueta com l'escena de Titanic en la que
Leonardo DiCaprio no puja sobre la taula aquella
perquè no hi caben els dos. Tot i que la gent
discuteixi, realment hi cabien els dos en aquella
escena en concret. Però va entrar massa gent
de cop sobre un terreny molt poc fèrtil i que
segurament se'l va encarregar. perquè no abastia
tothom. És el típic cas d'entrar massa aviat,
massa a saco, i carregar -se la potencialitat
d'una cosa que potser hauria d'haver estat
madurant molt més temps. Que també està la diferència
entre, probablement, quines criptos han funcionat,
no? Doncs, evidentment, totes aquestes que han
acabat sent les shitcoins, no. Però Bitcoin i
Ethereum, que probablement són les dues... al
meu entendre, les dues úniques que tenen sentit
són les que més temps han estat madurant, les
que més han estat treballant a nivell de producte,
de tecnologia, d'integracions, visió de negoci,
tal de tal, amb gent sobradament qualificada
i la resta han mort, com passa amb tothom, com
passa amb totes les modes. Empreses de patinets,
quantes en van créixer? En van sortir el 2014
fins al 2016. 80 a Barcelona, en un mateix dia
podries comptar -ne 10 o 12. Ara quantes n'hi
ha? Amb sort en trobes una i crec que se les
ha encarregat a totes perquè no recordo ja veure
patinets d'aquests de lloguer per Barcelona.
Scooters, cotxes de tipus Uber i Cabify i tot
això. Passa exactament el mateix en cada sector.
Una gran explosió, massa gent, s'ho carreguen
i al final consolidació de mercat. Jo crec que
ara estem en l'obertura de la generació automàtica
de contingut per intel·ligència artificial i
si ho saben regular bé i crec que veient els
models de monetització, crec que han donat una
miqueta en la clau, crec que això pot ser una
eina de futur que es dediqui per molt de temps.
O sigui, jo vaig ser molt escèptic en blockchain,
segueixo sent -ho, vaig ser completament escèptic,
si no contrari a les criptomonedes, però aquesta
d'aquí sí que me la crec perquè hi veig un valor
real. Et dono un exemple, et dono una paraula
perquè t'he tallat, tio, però quan tu parlaves
del tema de la destrucció, dels llocs de feina
i tal, tal, tal, dic sí. I no posaré el típic
exemple d'això és com si el que deia Henry Ford,
que si li haguessin preguntat als seus clients
què volien et dirien cavalls més ràpids. No.
Això és que tu estàs conduint un puto Lamborghini
per l'autopista i tu et creus que ets, com a
content creator, que creus que ets el millor
de la història perquè tu tens el teu canal de
YouTube amb un milió de seguidors i de cop i
volta et passa una cosa pel carril de l'esquerra
a... 2 .000 quilòmetres per hora i no saps, no
has ni vist què és. No saps si és un cotxe, si
és un coet, si és un avió, si és un dron, o què.
Està passant una cosa que ni tan sols has vist
i no ho entens, no? I aquí el meu punt és el
que, i en el podcast aquest que, el de My First
Million, que està molt bé i justament comentaven
això, dona un exemple molt clar. Diu, fins ara
hi ha hagut una comoditització de... de creadors
de contingut per un valor relatiu. M'explico.
Fotògrafs de boda, val? Està clar que cada un,
com a individu, té un valor alt, no? Perquè dius,
hòstia, vull agafar el millor fotògraf per la
meva boda perquè, doncs, evidentment, tenen un
valor afegit. Aquest està especialitzat en bodes
a la platja, aquest en no sé què, no sé quantos...
Però al final tots acaben més o menys valent
una cosa similar, un fotiment de pasta, acaben
tenint les mateixes condicions i acaben operant
similar. Què passa? Que ara surt una tecnologia
que et permet generar les fotos de la teva boda
sense que facis la teva boda, sense que hagis
de contractar fotògrafs, sense que et digui no
tinc disponibilitat fins al maig de l'any que
ve i en comptes de pagar 10 .000 pavos per les
fotos, en pagaràs 30 i les tindràs instantàniament.
O sigui, tens el que diem sempre, el Tenex, el
valor 10 vegades o per cent en preu, en velocitat
i inclús en execució. perquè serà perfecte, i
et treus un intermediari de per mig. Hòstia puta,
això és una revolució bestial. O sigui, jo aquí
ho veig que la gent s'haurà de posar les piles,
però és el que dius tu, com deia abans, sempre
acabarà sortint, ara que són a clixé i són a
tòpic, sortiran les noves professions que dius
tu, el creador de prompts, l'entrenador de corpus
d'intel·ligències artificials, el corrector
de no sé què, inclús sortiran... Les tecnologies
que Microsoft ha tret una, si vols en parlem
també, de com detectar si una cosa està feta
amb intel·ligència artificial o no. Perquè dic,
home, feta la llei, feta la trampa. Si tu m'intentes
vendre un vídeo que Donald Trump es treu la polla
i fa l'helicòpter insultant a Putin i això pot
causar una guerra nuclear mundial, home, potser
a Putin o a la gent del món li interessa que
es pugui... que es pugui detectar que això està
fet amb intel·ligència artificial i que, per
tant, no haurien d'apretar el botó vermell de
llançar totes les bombes nuclears cap al Pentàgon,
saps? Crec que, d'alguna manera, també hi haurà
valor en poder detectar què és orgànic i què
està creat amb intel·ligència artificial. Per
tant, sí i no, s'estruiran moltes feines, però
se'n crearan moltíssimes de noves i el que acaba
passant sempre amb la tecnologia, pugen de valor
les feines, pugen una miqueta de rang. Una altra
cosa és que tinguem la gent qualificada o no
i quant de temps trigaran a adaptar -se. Però
jo li veig molt de valor en fer aquest upgrade
i que cada cop els humans fem feines de menys
mecanicitat i menys automàtiques i puguem donar
-li una miqueta més al coco i deixar de fer feines...
Treus feines perilloses, però la robòtica ja
ens ha ajudat molt, no? Per què no la intel·ligència
artificial també? Que utilitzem més el cervell
i menys certes paraules del cos. I després tinc
un segon punt, que te'l dic després del que
hagis de dir tu. Sí, és que el teu... O sigui,
al final... Aquí hi ha... Jo crec que aquí hi
ha dos... dos cares a la moneda, no? I és perillós.
Fixa't, fixa't. Una de les coses que has dit
que a mi em sembla superinteressant... és el
de, hòstia, com detectem si això és bo o no?
Llavors tu em dius, no, és que està aquesta eina
de Microsoft, vale, vale, t'ho compro, vull
dir, és un bon inici, però fixa't una cosa, a
tu i a mi, quan érem petits, ens van explicar
a l'abecedari i ens van dir, la A va abans
que la B. i la C va després que la B, d'acord?
I després ens van donar una enciclopèdia i ens
van dir, mira, aquí es busca per l'ordre aquest
que t'he explicat abans. És a dir, per què vinc
aquí? Les eines que teníem a la nostra disposició
ens van explicar com funcionaven, d'acord? Sí,
sí, sí. A mi un tema que em té molt preocupat
i, tio, potser és perquè... Perquè l'educació
a mi és una cosa que em preocupa, eh? I potser
no és una preocupació global aquest tema, però
és... Tio, com ensenyes... A veure, o sigui,
Àlex, això que mira el món, big time. O sigui,
d'una manera que no entens res. És a dir, tal
com veus el món a dia d'avui i com el veuràs
dintre d'un any, jo crec que el Delta no té
res a veure amb com el veies fa un any. És a
dir, hi ha un ràtio que m'agrada molt i és com...
la quantitat d'anys que has de portar algú des
del passat perquè li agafi un atac de cor i flipi
amb el que tenim, no? I, tio, veus com aquest
temps s'està, però, reduint d'una manera, tio,
abans necessitaves mil·lennis perquè això passés
i ara jo crec que necessites setmanes, saps?
És boig, no? És boig. Absolutament. Clar, llavors,
o sigui, em refereixo, com expliques a les noves
generacions que això, és contingut que no és
real. Quan estaran navegant dintre d'aquest
contingut? I jo això en els temaris de les escoles
no ho veig, eh? No ho veig. És a dir, ara hi
ha arribat un punt en el que des del punt de
vista de bootcamps i coses d'aquestes sempre
es deia, no? Sí, és que la universitat no ensenya
a programar i tal. Va, ok, això està bé, però
vull dir, tio, són cadències i es pot adaptar.
Però a nivell social? Hòstia, com expliques a
la gent que la societat està canviant d'aquesta
manera i com eduques els xavals a dir, ei, ei,
això es fa servir d'aquesta forma i té aquests
usos, però no té aquests. O, ei, aquesta informació
que estàs rebent no la pots fer servir perquè
ens polaritzi o perquè ens atomitzem. No, no,
és que Google o YouTube t'estan ensenyant el
que tu vols. És a dir, jo crec que són conceptes
que estan... Tan, tan, tan, tan lluny de la formació
bàsica o de l'educació bàsica d'un criú que,
hòstia, potser soc un avi, però és que em té
ultrapreocupat de com expliques això a una generació
que probablement no li importi una merda perquè
ja hagi viscut i hagi nascut dintre de tot plegat.
I això és una cosa que em preocupa, però... Però
també et donaré el meu punt de l'esperança.
Va, va, que estic positiu avui, tio. Sí, jo tinc
un punt d'esperança amb aquest tema, però és
una cosa que potser em corregeixes, perquè no
tinc molt clar en el meu cap com funciona això.
Mira, quan jo penso en intel·ligència artificial,
el que fa és que ho converteix tot en un math
problem. Tenen un problema matemàtic, o sigui,
és molt bona fent això. Hi ha aquest dit en el
mundillo que és més fàcil la intel·ligència artificial
com, al contrari que un criu, és més fàcil ensenyar
-li matemàtiques que caminar, i és que és real.
Un criu entén caminar quan té dos anys, però
les mates no les entén ni quan en té 80. Llavors,
A què em refereixo? Quan jo penso en coses com
AlphaGo, per exemple, dic, d'acord, aquí entenc
per què aquesta intel·ligència artificial millora.
Perquè té una mètrica sobre la qual optimitza.
I diu, d'acord, això es fa millor i aquestes
jugades són noves i són més bones perquè la mètrica
sobre la qual optimitzo és aquesta i és medible.
Però, i aquí ve la meva part optimista del tema.
Amb el tema de les imatges, com li dones la mètrica
de la originalitat o de la creativitat? No pots.
És un humà qui ho fa. És un humà, en última instància.
Exacte. Aquí està la meva esperança. És a dir,
jo veig que això, amb certs verticals, fa coses
molt xules, però necessites un paio que li digui
ei, ei, això és bo. I això és dolent, perquè
no té una mètrica sòlida que es pugui quantificar
d'una manera molt clara, que sigui un número,
un 63 és més que un 32, saps? No, aquí és creativitat,
originalitat. Com m'adeixes això? És algú que
ho ha de fer, no? Llavors, no sé, Àlex, això
em dona esperança que potser la podem ensenyar
a fer alguna cosa sobre la qual nosaltres sempre
serem millor que ella, però no ho sé.