Som-hi! Let's go! És l'últim dia que gravem
aquí ja o no? No encara, eh? Ens queden un parell
més, potser. No en tinc ni idea. Jo no en tinc
ni idea. No, i algun farem, alguna col·laboració
només online la farem. Sempre hem de tenir episodis
de buffer i ocasionalment jo crec que algun episodi
d'aquests des de casa encara quedaran. Imagino
que també hi haurà algun dia que potser poses
malalt o dius, hòstia, un viatge llarg de feina,
saps? algun en remot en farem, però la idea és
ja no fer-ne cap més, almenys fins a desembre,
que és el que tenim signat. No podem cancel·lar
la compta de Riverside, llavors, encara no podem.
No podrem cancel·lar-la, no la cancel·larem
perquè en realitat estem fent servir la compta
de MarsBased, vull dir, no estem pagant un duro.
Estic fent servir pels dos estudis, l'estudi
de MarsBased i l'estudi de Foc a Terra. Som uns
autèntics paràsits, eh? Home, ser un paràsit
de la teva pròpia empresa es fa raro, saps? Jo
crec que no existeix aquest concepte en cap llengua.
No és una d'aquelles llengües de... Paraules
que només existeixen en una llengua, no? La web
aquella que vas passar, com es deia... Ah, no
me'n recordo. La de paraules que només tenen
un significat... Sí, sí, sí. És el que vols dir.
Ah, era una web que sortien tots, era molt divertit.
Uau, però això és un throwback molt bèsties.
Jo ho vaig dir com a l'episodi 3, saps? Sí,
però ha anat sortint. Ha anat sortint. En un
dels episodis de vídeo tinc consciència que també
va sortir referència a aquest d'això. Era en
Eunoia o alguna cosa així em sona. Exacte, Eunoia.
Per cert, shout-out a Sergi Figueres que
me'l vaig trobar al concert d'Offspring al Rockfest,
tio. Va ser... Foc a terra el moment. Va estar
molt bé, tio, trobar-te... Sempre... A cada
edició del Rockfest sempre em trobo com una persona
així del món dels negocis. No és el mateix que
quan anava al Sónar, els dos anys que vaig anar,
és que em trobaves amb tot Cristo. Tot Cristo
al Sónar, perquè suposo que és la cosa guai de
fer a Barcelona, i a més la majoria de gent a
Barcelona són uns culturetes. Però el Rockfest
només et trobes, bueno, saps, com es diria en
anglès, all walks of life, saps? I em va sorprendre
molt trobar-me el Sergi, que és un punk rocker
de cor, i des d'aquí li envio una abraçada.
Em va fer molta il·lusió trobar-me'l allà al
Rockfest, al concert d'Offspring. Sí, senyor. És
un festival on d'aquests, o sigui, és que jo
no entenc el concepte de festival. O sigui, tu
entres i entenc que hi ha una balla, no?, i la
creues, no? O sigui, llavors hi ha com escenaris
o com funciona exactament. Sí, funciona així.
Els festivals tenen un recinte i hi ha coses
que succeeixen a dins i entre les quals, doncs,
música, sí. Si és de música, pots passar-te
del dia allà, tens llocs per menjar, tens un
mercadillo, tens, bé, tens diverses coses. Entreteniments
diversos. La principal atracció són els concerts.
El Rockfest és un festival de música, de rock,
rock, metal, punk, que es fa a Santa Coloma,
al Parc de Can Zam, cada any, 4 de juliol. No
són patrocinadors nostres, però algun dia hauríem
de ser perquè els faig una publicitat que t'hi
cagues. No, està bé. És que no he experimentat
mai el concepte de festival. No t'ho imagino.
Mira, he anat a dos concerts a la meva vida.
Un quan tenia com 16 anys, potser, o 16 o 18
anys. Sí, de l'època d'Ori en el col encara.
Vaig anar a Fontajau a veure el Canto del Loco.
Home! Espera, espera. Tens el nivell cultural
de l'Andreu de la Sotana, eh? T'agrada el canto
de loco i ja està, saps? I els Beatles. M'agradava
molt el Canto del Loco quan era jovenet. Jo recordo
que era el meu grup de jovenet. I després, va,
vaig anar a veure. És una merda això de Riverside.
Ara no sé què ha passat, que s'ha quedat negre,
ara no sé si estic pagant. S'ha anat el teu
vídeo, tio. És un drama, això. Sí, de veritat,
eh? O sigui, fora aquesta tecnologia mocadorada,
eh? Què he tocat? Tinc les mans aquí. Espera,
però jo no et veig ara mateix, tio. Jo crec que
has de sortir i tornar a entrar. Se t'ha canviat
la càmera o alguna cosa. Ara sí, sí. Clar, però
ara ja estic amb la tensió de saber si tornarà
a passar, per què ha passat, no és claríssim
i llavors ja no estic gravant tranquil, d'acord?
Però dit això, és un anunci públic perquè la
gent... Vull deflectar a la gent que faci servir
aquesta tecnologia, vull dir, Riverside, que
és una merda de producte, d'acord? I a sobre
ens treu clients. Si ets de puta... Bueno, escolta...
Com es nota que no vius al Guinardó, perquè al
Guinardó això ens passa cada setmana, se'n va
la llum al barri, saps? No, però és que aquí
no se n'ha anat la llum, és que no se'n va
la llum, és que tot funciona perfectament. No,
no, però vull dir que això de viure en la tensió
aquesta, saps? És com, mira que jo tinc molts
amics llatinoamericans i diuen, un dels principals
avantatges que tenen quan venen a Barcelona,
que diuen, no t'has de preocupar, sobretot gent
que ha viscut en segons quins països, en quines
zones, i em diuen, clar, és que ho dones per
descomptat tu, però allà... se'ns embala llum
durant dies a segons quins llocs, no? I clar,
tu no tens aquesta sensació aquí, no? I dic,
potser el més proper que pots experimentar a
Barcelona si veus el Guinardó, que és que aquí,
jo t'ajudo, al nostre barri, un cop per setmana
s'embala llum al carrer. Em veig el Guinardó
com si fossin les faveles de Brasil. No, a veure.
No, però només té això, té aquesta cosa que per
alguna cosa, d'algun tipus de falla, algun dia,
segurament el David Poblador ho sap, això, però
hi ha algun tipus de... d'alguna cosa que explica
el perquè que al Guinardó hi ha més apagades
que la resta de Barcelona. De fet, si vas a Twitter
i busques apagada Guinardó et surten milions
de resultats. Ja està, simplement és això. Doncs
recullo el fil del meu segon concert, que va
ser a Cervera. Exacte, vaig anar a veure Manel,
perquè resulta que jo vaig anar a la guarderia
amb un dels que tocava, no sé quin som, no és
el que va sortir a la sotana, aquell no. Llavors
jo vaig anar a la guarderia amb el mateix. Però
estàs dient que teníem un convidat de Manel i
no vols contactar-lo. T'estic dient que vaig
anar a la guarderia, per tant, no teníem ni consciència,
ella encara no sabia què faria Manel, i llavors
no teníem consciència que anàvem junts. Llavors
resulta que vivia al barri perquè érem pràcticament
veïns, me mare és amiga amb sa mare, i crec que
va haver-hi alguna allà i per això vam anar
al concert aquest a Cervera, que per tant em
va agradar molt. I aquestes són les meves dues
experiències amb la música, so far. Per tant,
així estem. Tio, em flipa perquè... Tu sempre
dius que sóc una persona super ben connectada
i no sé què, però en realitat la xarxa que té
de contactes a la teva família és espectacular.
I a més d'aquestes coses, no, jo és que, saps?
Al col·le anava amb la meva germana, no tal.
Aquí és, no, vaig anar a la guarderia, ma mare
és la meva amiga, no sé què. Tio, doncs hem
d'aprofitar la xarxa que tens familiar. Ma mare
és una persona de gens. O sigui, la meva mare
és una persona de gens. És d'aquelles persones
que entra a un bar i és com la protagonista.
De fet, podria ser una convidada, perquè vindria
i parlaria i seria l'hòstia. Algun dia entrevistarem
a ta mare. Però, de moment, digue-li que et
passi, que recuperi aquest contacte, que estaria
bé tenir un dels Manel aquí, que tenen moltes
coses a explicar. Per exemple, si algun dia van
arribar a facturar més de 500 euros al mes d'Spotify.
Això és una cosa que voldríem preguntar. Fem
la crida, des d'aquí, crida. Sumeu-vos-hi.
Tanquem el parèntesis inicial, que no sé ni
d'on sortia ni d'on venia, però jo sí que tinc
un ràpid follow-up de l'episodi d'ahir, que
de fet ahir estàvem gravant amb el David el round
2 i no et sembla molt bèstia l'obsolet que es
va quedar aquell podcast en 3 hores? O sigui,
primer Fable extén la seva disponibilitat fins
al dia 12, em sembla una cosa així, i trenquen
la separació de Cowork. i Code en dos, i ho
integren tot en xat, que de fet, totalment al
contrari de la tesi que teníem amb el David,
perquè amb el David dèiem, no, és que em sembla
que Cowork i Code és molt semblant, i aquests
no són els que s'han agrupat, els que s'han
agrupat han sigut els altres dos, han sigut el
xat normal i Cowork. Per tant, em va semblar
interessant que tot passés en ell. És que el
nostre episodi va molar molt, però... Està obsolet.
M'ha quedat obsolet durant el programa. A més,
va ser bo perquè a mi, jo a les 5 i 10, i estava
esperant que arribessin a les 5 i 10 perquè se'm
reinicien els crèdits de Fable, jo vaig pensar,
calla, que igual encara tinc una última tirada
abans que m'ho cancel·lin perquè era dia 7 i
a Sant Francisco començava el dia, però no se
sabia ben bé a quina hora ho tallaven. I clar,
llavors quan li vaig anar a donar a les 5 i 10,
o sigui, enmig del programa, ja em va dir, no,
no, xato, se t'han acabat els crèdits i hem
tallat l'accés a Fable i segurament era perquè
a les 5, devia ser a les 8, a les 9 del matí
d'allà, ja ho havia enxapat. Però com que no
se sabia quina era l'hora de tall, doncs ja
està. No obstant, van mantenir el límit semanal.
Per tant, si tu encara tenies crèdits semanals podies
fer-ho servir, jo no vaig poder. La putada que
jo vaig fer és que vaig agafar el projecte que
jo tenia, que en el seu moment ja parlarem si
val la pena d'això. que li estava fotent una
bona tirada, un bon repàs de Fable per trobar
una miqueta límits, no?, i a veure les capacitats
que podia fer i tot això. I vaig dir, bueno,
s'ha acabat Fable, però res, doncs mira, continuo
el que queda, el tenia al 60-70%, vaig dir,
el continuo amb Opus, amb les instruccions de
Fable. I després vaig veure allò i vaig dir,
merda, saps?, m'agradaria acabar-lo amb Fable,
però m'he d'esperar dilluns. Aleshores, el
deseny és tan baix... I el dilluns, si realment
ha tornat i s'han ressetejat els límits setmanals,
ho faré. De l'altra cosa, abans d'aquest tema
d'avui... No, però dilluns ja és 12 ja. Es passa
del 12 a dilluns, no? Bé, doncs aleshores no
ho podré fer. Jo què sé, potser el dilluns ja
hem trobat la manera de fer-ho. O potser hem
solucionat segons quins problemes. Derram. Bueno,
escolta, no, molt ràpid. És curiós que teníem
com les dues teories de cap a on aniria, no?
El tema de Cowork i les distincions aquestes
de les tres interfícies que hi havia diferentes.
Crec que en cap cas conceptualitzàvem que co-work
s'integressa dintre de xat. Perquè jo
pensava que xat el voldrien deixar supernet,
senzill, no? O sigui, una miqueta com el Google
de la seva època, dir, no, no, és que només té
xat i ja està, i no té res més. I no, al contrari,
hem ficat Cowork allà, que d'altra banda
t'hi pares a pensar i és el seu contingut. És
el seu lloc natural, segurament. Perds claredat
de visió i ho carregues una miqueta més, però
és que en realitat Cowork era un xat amb quatre
eines més. Encara que per dintre sigui un code,
però en realitat es feia servir més com un xat,
no es feia servir com code. Ja, és un bon punt
com la diferència d'arquitectura i la diferència
d'usabilitat entre un i altre. Si penses en
l'arquitectura, realment el que era Cowork era
code amb... una abstracció d'interfície una
mica més avançada, és a dir, com amb uns affordances
a la interfaz una mica, no ho sé, vull dir, més
prominents per a l'usuari perquè tingués un
control més directe del que estava passant allà
i no tant com més prop del metall, entre cometes,
com és amb code. En canvi, han triat a integrar-lo
amb la cosa més abstreta. No sé si és allò
que mires amb retrospectiva i dius, sí, potser
sí que tenia sentit, però jo mai hagués pres
aquesta decisió, encara que... És curiós, és
curiós, és molt curiós, perquè si ho penses des
d'un punt de vista tecnològic, has ajuntat dues
coses que semblen molt poc. O sigui, haguessis
entès la distinció entre un i l'altre, de dir,
mira, ara estàs en Cowork mode i ara estàs
en code mode. Ho haguessis entès més com dir,
no, ara vull treballar d'una forma més abstrita
i, no ho sé, vull fer un word o el que sigui,
i l'altre és, no, ara vull treballar en un repositori
de codi. Però integrar-ho en xat m'ha semblat
una decisió molt curiosa de producte. No ho sé,
em va semblar molt interessant. Jo, de fet, segueixo
pensant que és una manera de recopilar dades
ja prefiltrades, perquè fa servir de manera indistinta
l'un i l'altre i no sé si ells volen veure
si hi havia casos d'usos diferents, potser han
vist que no, que era això, que simplement la
gent feia servir Cowork com un xat vitaminat
i han dit, fet per fet, ho fotem dintre de xat
i qui vulgui fer servir les opcions adicionals
de Cowork ja les farà servir, rutines, connectors,
recordatoris, etcètera. Ves a saber. És veritat
que a mi em resulta curiós de veure l'evolució
tan ràpida i tan trencadora de producte que no
m'està molestant. O sigui, no em semblen males
decisions per lo general. Així com altres productes
hem vist històricament que també canviaven molt
ràpid i tal. Per exemple, Spotify per mi ha estat
un exemple històricament de prendre males decisions
de producte cada dos per tres. En canvi... Claude
les trobo molt més encertades. I són igual de
trencadores, eh? Per canviar les coses d'un
lloc a l'altre, pum, una pantalla extra, un
servei extra, no sé què, ja t'ho trem. Però
em semblen bastant més encertades i tenen com
una certa narrativa, saps? No és com moure coses
al tuntun, com fotre gent de Spotify que et canvia
el joc i allà... Em costava molt més d'entendre
i la veritat em tocava més els nassos. Però bueno,
de què parlem avui a tot això després d'aquests
20 minuts de pontificar sobre Claude? Que potser
no té ni sentit perquè no sé quan surt aquest
episodi, però bueno, saps? No, jo crec que sortirà
just després del de David. Ah, va, fantàstic,
això té un sentit. No sé jo què sortirà a finals
d'agost, i fem referència a just haver signat
el patrocini a l'episodi del David, que potser
farà dos mesos. No, no, jo crec que el traurem
just després del David, perquè aquella és la
setmana que jo just no puc gravar, i després
ja seguim un altre cop amb convidats, sí. Molt
bé, molt bé, molt bé. Un cop per setmana, eh?
Menys a l'agost que a l'agost. Ja, estem gravant
els episodis a l'agost. És que xapan el Barcelona
Media Hub, no perquè tu i jo no vulguem anar.
Tu i jo aniríem. Ah, jo n'hi hauria encantat,
eh? Jo podria, si volguessis. Home, està fresquet.
Si és una altra cosa, no, però ja, calor no passa.
Jo ja saps que tinc la tesi que a Barcelona a
l'agost són... és double dip, dobles vacances.
Molt bé. De què parlem avui, tio? Què em portes?
Doncs voldria parlar del que pujant ahir caminant...
És que que ràpid se'ns obliden les coses. Ahir
pujant vam tenir una molt bona idea d'episodi
que se m'ha oblidat. I a tu també se t'ha oblidat.
Sí. Oi que sí que se t'ha oblidat? Sí, no ens
ho van apuntar. És que ara ho estic mirant aquí,
si ho havia pintat en una nota i no ens ho van
apuntar. I crec que era bo, eh? No era el de
la rama, avui? No, avui sí, avui és el de la
rama, avui és claríssim. Ah, d'acord. Sí, però
voldria recordar què és el que estàvem pensant
i ara no... I creus que ho recordaràs enmig
d'un episodi, eh? Tens molta fe en tu mateix.
No, aquestes coses em passen, però bueno, en
fi. Avui és de la rama. Saps alguna cosa que
està passant amb la rama o no? No en tinc ni
idea. De veritat, eh? Res. Absolutament res.
Ho he intentat, he posat el mòdul veu de xat
CPT perquè m'informés una miqueta i em fes el
briefing i no n'he acabat de treure l'aigua
clara. Hòstia, que curiós. Amb la pujada de preus
d'Apple tampoc ho vincules de cap manera? Va,
Emet. T'explico ràpid. Saps què passava fa dues
setmanes amb els preus d'Apple? Que van pujar
preus de tota la gama, no? La setmana passada,
crec que va ser el dia 20-algo de juny, per
primera vegada a la història, Apple va pujar
preus de forma transversal a mig del cicle sense
canviar absolutament res dels productes a totes
les seves línies, excepte l'iPhone, que en parlarem
després. És a dir, havia passat abans, alguna
vegada, sí, exemple, havia passat a Gran Bretanya
continuant el Brexit. Ho van pujar però per un
problema de divisa i per un problema d'un conflicte
local, no per un problema de cadena de subministre.
Generalment ells el que fan, en general, és que
fixen un preu sobre el qual durant el cicle de
vida d'aquell producte mai canvia, es queda
estable, cosa que els afavoreix perquè generalment
els propers dos components baixen. durant el
cicle de vida i després, en cas que vegin que
els marges no han quadrat del tot, al final del
nou producte poden revisar, tornant a mantenir-ho
o baixant-ho. Això és un gran negoci perquè
al final tu penses que la tecnologia és eminentment
deflacionària i el mateix component avui o dintre
de dos anys clarament serà més barat, i per tant
és una cosa que sempre ha jugat al seu favor.
No només això, sinó que a més, com tu ja has
dit moltes vegades, Tim Cook era el rei de la
cadena de suministre, a part eren ells com els...
els reis de la jungla, eren els dominadors de
tota aquesta cadena de subministre mundial de
components i eren, de fet, els primers compradors,
és a dir, eren els primers que estaven en línia
a TSMC, a Memòries, ara veurem quins són els
players, i per tant eren els que tenien com el
tracte més beneficiós. a l'hora de tancar qualsevol
deal i a l'última persona que li pujaràs els
preus seran amb ells si tens uns contractes que
has negociat i, òbviament, aquests tios no compren
a l'espot, que és el preu continu, com si diguéssim,
sinó que tenen uns preus tancats i, per tant,
més o menys, tenen una probabilitat molt clara
sobre les seves operacions. Llavors, Apple va
pujar preus, però de forma bèstia. Havia apuntat
aquí i alguns productes fins a, diria, 10, 20,
30%, segons quins productes de la gama. Molt
agressiu, molt agressiu. L'acció va baixar,
o sigui, el mateix dia va tenir el hit més gran
des del 2022, em sembla, o sigui, va perdre'n
un dia bèstia, i va venir acompanyat d'una nota
de premsa de Tim Cook dient que els preus de
la memòria havien pujat molt, els components,
que no ho havien vist venir, i que han de prendre
mesures per mantenir els marges, bla, bla, bla.
Això és el que va passar la setmana passada.
Interessant que signi Tim Cook com dient, per
allò que em queda en el convento me cago dentro,
vull dir, perquè podia haver-ho, podia haver
sortit... Ah, no me'n recordo com es diu el...
John Ternus. I és un molt bon punt perquè això
ve al final en l'apartat de teories conspiranoiques,
de realment això és una maniobra de dir, tio,
fes-ho tu, crema els barcos, perquè no siguis
com recordat com el primer CEO que el primer
que fa és pujar els preus. Podries fer-ho tu,
però això ve com a l'apartat de teoria conspiranoica.
Endavant. El bloc dos és què està passant amb
la memòria. La memòria és un mercat molt interessant.
Hem parlat a vegades aquí dels xips, de com es
fabriquen els xips, hem parlat moltes vegades
de TSMC. La memòria i els xips, que al final
es diu... La part dels xips és més la lògica.
La part de memòria és un mercat molt interessant,
perquè és molt semblant als xips, però amb una
diferència, i és que els xips són una cosa molt
personalitzada, és a dir, tu li portes uns dissenys,
i els dissenys que porta Intel, és un molt bon
exemple, Qualcomm, o els dissenys que porta Apple
a TSMC, per dir-te alguna cosa, són diferents,
llavors ells cadascú se'ls dissenyen, es fan
les seves coses, i els porten a produir a TSMC,
que han de tenir un procés per a cada un d'ells.
La memòria, a diferència dels xips, és molt fungible.
Això va amb un asterisc, però no hi gira la lletra
petita. Diguem que és fungible vol dir que tot
són iguals. No és del tot veritat, però per
l'episodi ens va bé. És a dir, totes les memòries
són iguals. Tu pots agafar una de Samsung o una
de Micron i les pots canviar i no passa res.
I són la mateixa memòria. De nou, el que he dit
no és veritat, però sobresimplificant funciona
l'exemple. Què passa? Perquè és superinteressant
aquest mercat. Aquest mercat, històricament,
era un drama. O sigui, un drama vol dir que era
una merda estar en aquest mercat. De fet, als
anys 70, la decisió que va salvar Intel de...
de 30 o 80, ara no recordo, està en la biografia
del senyor aquell, d'Andy Grove, que quan ell i
l'altre es van... és aquella famosa conversa
de si tu i jo entréssim ara a una habitació i
ens tinguéssim que dir què és el que hem de fer
per salvar la companyia, què ens diríem? I els
dos van dir, sortir de la memòria, perquè la
memòria era un mercat de merda. En el seu moment
la van perdre contra els japonesos, perquè era
una merda. És una merda, primer, perquè és un
mercat commodity, per tant, vas només a preu,
és l'únic que, al final, quan tens una cosa
que és fungible, és un commodity, simplement
l'únic que t'importa són els teus costos. Per
tant, és un negoci de volum. Què va passar? Que
és un negoci que funciona amb cicles d'aquests
de boom i bust, no? És a dir, tu, com crees
molta inversió per sofrer una demanda que t'ha
arribat, llavors què passa? Que arriba un moment
en què has escalat tant el teu negoci que...
Pel que sigui, s'asseca la demanda del producte
i tens unes pèrdues brutals i la majoria de players
se'n van i entren uns nous. Llavors, és un negoci
que els japonesos el van entendre molt bé en
el seu moment perquè eren molt més eficients
que els americans i es van consolidar amb el
món de la memòria. Fins que, i aquest punt és
molt interessant, va arribar Samsung als anys
90 i va dir farem les coses diferents. En lloc
de desinvertir, És a dir, de deixar d'invertir
quan hi hagi el cicle aquest on es cau tot, nosaltres
seguirem invertint de manera contínua perquè
tenim altres àrees de negoci que ho poden suportar.
Llavors, què va passar? Que al fer això van aconseguir
fer fora tota la resta de participants del mercat.
De fet, ara només hi ha 3 players que fan memòria,
només 3, és molt curiós, és Samsung, és SK Hynix,
que és un conglomerat. i ara juraria que m'equivocaré,
però diria que és taiwanès, de tots els residuals
que van quedar es van agrupar i van fer exactament
el mateix, i Micron, que són aquests tres. Ara
no sé si són sudcoreans o taiwanès, és igual,
en fi, no és important. Només hi ha tres players.
Llavors, què passa? Que ara aquests tres, això
és curiosíssim, són bàsicament un cartel. O sigui,
aquests tios, com que ja saben què passa amb
tots aquests cicles de boom i bust, els tios
el que diuen és, joder, com que som tres, a veure,
no ho diuen explícitament, però és el que fan.
No sobreinvertirem ara que hi ha un boom brutal
en el món de la ida perquè sabem el que passa,
que si sobreinvertim després ens mengem les cadenes
de producció i després les empreses se'n van
a la merda. Llavors aquests tios bàsicament estan
amb la mà a sobre de l'oferta i no estan produint
tant com el que el mercat els demana. No només
això, sinó que, i ara introdueixo un nou tema,
i és memòria, jo he dit memòria com... genèric,
però hi ha molts tipus de memòria. I el problema
està amb la RAM. Aquesta és la que ha pujat molt
de preu, però no ha pujat molt de preu perquè
hi hagi molta demanda. Ha pujat molt de preu
perquè aquests tres s'han centrat en un altre
tipus de memòria, que és l'HBM, que és la de...
L'has sentit aquesta, oi? Sí. La d'alta, la
de High Bandwidth Memory, que és com la d'alta,
o sigui, la que té molta, bueno, si el seu nom
ho descriu, o sigui, molt Bandwidth dins del
bus de la memòria, perquè, evidentment, té uns
marges molt més alts. Llavors, aquests tres tios
han decidit, mira, invertirem tot a HBM perquè
paga més, realment qui paga més és NVIDIA, i...
Clar, han deixat un forat a la part de DRAM,
que ara no l'està servint ningú, i per això
els preus han pujat. Llavors, què ha passat?
Ha pujat el preu de la DRAM, però estem parlant
d'ordres de magnitud, que potser en un quatrimestre,
no ho sé, vull dir, s'ha pujat un 50 % i s'ha
duplicat en un any. O sigui, d'aquest nivell.
Llavors, és per això que Apple ha agafat i ha
pujat els preus dels seus productes, com ho han
fet moltes altres marques. Per què és interessant
tot aquest tema? Perquè ara, Què passava? Des
de feia molts anys, aquests tres eren els únics
que feia memòria. No hi havia capital com per
posar un nou player a jugar aquí, perquè realment
ara... Saps com quan... Jo no jugo al pòquer,
però suposo que quan jugues al pòquer i els stakes
estan molt alts, cada cop és difícil entrar,
no? O sigui, és molt fàcil entrar a una taula
de 5 dòlars, però molt difícil entrar a una de
5 milions. Llavors, clar, ara ja les taules totes
són de 5 milions, d'acord? Quina partida el
pòquer s'ha fet amb... Jo mai he jugat al pòquer,
mai he jugat al pòquer. Llavors, no sé exactament...
No sé un cinc milions tampoc. Però s'entén,
no? Petit incís, et farà gràcia aquest. Jo he
guanyat un torneig de pòquer, només un, a la
meva vida, perquè només he participat a un, i
saps on va ser? A Sant Ramon. A Sant Ramon hi
havia un torneig de pòquer? Sí, d'estiu, d'aquests
a la piscina. Allà a la piscina municipal? Sí.
Però qui eren els teus rivals? És el que tu veig
que tinc. Boníssim. Però quants anys tenies?
No se'ls pot llegir, però aquí posa... 2007?
És 2007, posa? 2012, estiu 2012, piscines de
Sant Ramon. Tercer torneig de pòquer, primer
premi. A quan estava l'Stake aquí? O sigui, a
quan pagaven? No ho sé. No crec que molt, vull
dir, potser vaig guanyar 50 euros. No ho sé,
no ho sé. Em va fer gràcia perquè jo mai havia
participat en un torneig de pòquer. Mai havies
anat a un... Algun dia ho explicaré, algun dia
ho explicaré. No, què va, tio, si jo no jugo
mai a pòquer. Sé jugar, però no jugo mai, tio.
Em sembla un joc interessant. Ja està, fi de
KitKat, continua. La gent ens matarà. No, podríem
obrir una tangencial del pòquer, perquè és un
joc que em té molt interessat. Un dia parlem
de pòquer i t'explico com va anar. Quines similituds
té amb la vida real al pòquer? Està amb el monopoli
d'aquests i l'oligopoli, perdona, que són tres.
Llavors, què passa? El que és interessant d'això
és que han deixat com l'entrada de la DRAM
oberta perquè algú entri i l'agafi. Llavors,
qui l'està agafant? Els xinos. O sigui, ara
els xinos s'estan ficant... Aquesta conversa
ve tant de la mà del que estàvem parlant ahir
amb el David. O sigui, és sobre... Ahir estàvem
parlant de controlar les tecnologies crítiques.
O sigui, va sortir aquesta idea de controlar
la cadena de valor allà on realment necessites
allò que sigui core pel teu negoci. És molt curiós
perquè els Estats Units van vetar els xinos,
no només amb tot l'HBM. Això al final el que
els va forçar a ells és a fer millor RAM perquè
era l'únic que podien vendre. I ara resulta
que en són absolutament dependents perquè hi
ha una secetat en el mercat perquè el cartell
dels tres de Samsung, Micron i SK Hynix aquests,
resulta que no estan produint de RAM, però
d'una forma, si volguda, perquè s'han mogut com
a upmarket a produir HBM. I ara resulta que els
xinesos són els principals proveïdors de memòria
RAM. És increïble. Pregunta des de la ignorància
del tema, però i Apple no surt beneficiada amb
això perquè almenys Apple té una bona relació
diplomàtica amb Xina? Mira, és que on surt beneficiada
Apple és molt curiós. És a dir, perquè mira,
si tu ho penses, l'iPhone com a producte ja
feien molt temps, i encara ho segueixen, que
és molt més barat que fa 6 anys. De fet, m'he
apuntat les dades aquí, l'iPhone del 2020 valia
799 dòlars i a dia d'avui, ajustat per inflació,
està aquí. Un iPhone 7, 2016, perdona, 649. 799
a dia d'avui. ajustat a la inflació, és un 10
% més barat en termes reals. Perquè mai ha pujat
de preu, excepte en el 2020, que el van pujar
799. Clar, què passa? O sigui, Apple ha vengut
aquesta narrativa de que, hòstia, aquesta merda,
això ens ha agafat com a contrapeu, no... O sigui,
ha donat la culpa a la memòria per justificar
una pujada de preus que, possiblement no era
ni necessària. O sigui, a veure, em crec que
els hi pugui afectar, però estem parlant del
màxim comprador de memòria en el món. No em crec
que no tinguis els preus com tancats per contracte
a futurs. Però crec que els hi ha donat com la
coartada perfecta per dir, tio, és el moment
de pujar els preus, saps? I a sobre, com no quedar
malament de cara a la galeria, si m'ha dit,
no, escolta, és que no és culpa meva, saps? És
que resulta que m'han pujat els preus de tots
els components. Ara jo, vull dir, per culpa de
la IA, perquè clar, aquest és el concepte, és
per culpa de la IA, és que és molt curiós el
tema aquest. O sigui, el dimoni de tot plegat,
el que s'està culpant és, no, no, és que la
IA és el que m'està deixant sense... I aquí
és on ve l'argument que estàvem comentant al
principi de l'episodi d'ahir, que no podíem
dir massa molt del Marc, de dir, no, és que són
els de la IA els que no em deixen tenir el Mac Studio
amb més memòria i per això estan assecant el
mercat de la memòria de RAM. Llavors jo et diria,
o sigui, a mi em sembla com que la tesi és correcta,
Però crec que les causes potser són més estructurals
d'algú tan, no sé, o sigui, com Machiavelli,
com ell es pensa. Encara que m'agrada molt la
teoria de la conspiranoia que ell ha confabalat
amb tot plegat, em sembla interessant. Tant
d'apel perquè aquesta relació que tenen les grans
tecnològiques és la que té millor relació amb
Xina. Facebook et diria que igual també, si no
recordo malament, dona de Zuckerberg xinesa,
però Apple famosament ha cedit certes pressions,
han mantingut la producció allà, famosament el
designat, designat, no, designat, no, dissenyat
a Califòrnia, produït a Xina. i tot el tema de,
bueno, inclús el llibre aquest que es va publicar,
no?, ara fa un any o un any escatx, d'Apple
in China, que diuen que està molt bé explicar
les relacions d'aquestes geopolítiques entre
una gran tecnològica com ells i un país, bueno,
sistèmicament diferent al d'origen d'Apple,
no?, en aquest sentit, i que sempre ens l'han
venut com un dels grans enemics de la democràcia,
etcètera, etcètera. I, d'altra banda, Apple,
sent una empresa amb tot el caix que té i que
històricament ha tingut una relació amb proveïdors
de prioritat, per ser contractes llargs, descomptes
per volum... A mi em xoca. Des del desconeixement
hi ha com una gran desconexió entre el que jo
sabia i pressuposava d'Apple i aquest anunci.
Per què? Com s'explica tot això? És interessant
de la manera que ho poses, perquè no és un tema
que sigui... com, no sé, o sigui, pobre Apple,
és víctima de la IA pujada de preus, o, jo què
sé, Apple, lladre, ara m'estàs pujant els preus
aquí, no, o sigui, és que, o sigui, les dues
coses poden ser veritat a la vegada, o sigui,
simplement, jo, o sigui, i aquesta és la meva
teoria conspiranoica, d'acord, està després,
està la del Marc, que també és interessant, és
la de, jo, han vist com el moment geopolític
perfecte per dir... hòstia, mira, amb tot això
de la IA ens han apujat tant els components que
hem de fer una pujada de preu com global a tota
la nostra línia de producte i, com dir-te, la
culpa és de la IA. És un culpable convenient.
I clar, què és el que passa? Saps aquesta idea
que els preus pugen com a coets però baixen com
plumes? No ho he sentit mai, això. És aquesta
idea que quan tu has pujat aquests preus ja,
és evident que els preus de la memòria... A més,
diu que els impostos això, que els impostos pugen
i cauen. Igual, és el mateix. O sigui, un cop
puges la línia després és molt difícil fer-la
baixar. Clar, perquè és interessant aquest tema.
Perquè ells saben perfectament que els preus
de la memòria baixaran. I baixaran, jo què sé,
6-8 mesos. Perquè és el que dèiem, o sigui,
estan en aquests cicles de boom i bust i sempre,
en algun moment, agafaran i cauran en picat.
Però, clar, els preus ja els has pujat. Llavors,
ja no tornes a baixar els marges. Ara no sortiràs
de cada galeria i diràs, no, és que un cop baixat
els preus de la memòria, us baixaré els preus
de tots els iPhones i tots els Macs que em compreu.
Això no passarà mai, saps? Però clar, és interessant
perquè mai, de fet, mai a la història havien
trobat un argument tan bo per dir, no, no, és
que... És que la jugada és mestra, perquè és
que la factura de la festa, o sigui, la paga
el client, és que és molt heavy, perquè et pugen
els components, però potser ells ja tenen com
la cadena subministra agafada, però després diuen,
no, no, és que, clar, és que la IA ens puja,
i va molt de la mà amb aquesta narrativa de,
tio, la IA ens treu la feina, la IA és una merda,
que al final té molt mala premsa, però ja han
aprofitat aquesta mala premsa per dir, no, clar,
és que, tio, amb tot plegat, la IA, tio, i a
sort pugem els preus. És que és molt fort, i
a mi em sembla superinteressant aquest... Què
fa falta perquè es desfaci aquesta situació?
No, és que té molt mal arreglo, això. Falten
els xinos, o sigui, perquè què passa? Ja, però
ells estan produint un tipus de ram que no és
el que necessitem. O sigui, clar, per què estan
produint aquest tipus? És a dir, això al final
no és una crisi de... d'oferta perquè no hi
hagi mitjans de producció, no. És una reassignació
de recursos cap a una altra cosa que ara mateix
està pagant més diners i és cert el punt de la
tesi del Marc de que tots aquests hyperscalers
estan comprant memòries, o sigui, quan dic memòries
vull dir com caixes d'aquestes d'NVIDIA enormes,
per cert, és molt bonic com fa el naming dels
productes NVIDIA. Ho vaig descobrir l'altre
dia, jo no en tenia ni idea, però té el naming
més bonic, penso, de tots els productes així
més tecnològics, més de B2B. I és que NVIDIA
té, o sigui, les seves capses tenen CPUs i GPUs,
d'acord? Llavors, quan llencen una al mercat,
fan servir el nom d'un científic. D'acord?
Per exemple, veritat que he sentit molts cops
l'NVIDIA i alguna vegada hem dit, sí, perquè
hem comprat aquí una Hopper, no sé què. Hopper
és el... Bé, doncs, el seu és que fa servir el
nom del científic per nombrar el cicle de la
CPU i el cognom del científic per nombrar el
cicle de la GPU. Per exemple, Grace Hopper és
un combo de CPU-GPU. Llavors, què passa? Això
sempre és... És vàlid al principi, però llavors
a vegades passa que hi tenen un cicle i l'altre
i llavors es queda descompensat. Per exemple,
Grace Blackwell és com el que va venir després
de Grace Hopper i clar, ja era un cognom d'un
altre i llavors queda com que no s'entén molt
bé, però és bastant romàntic com ho fan. Llavors,
cada vegada que reinicien el cicle, per exemple,
ara Vera Rubin, que és el nou sistema, o la nova
arquitectura, o nou com es digui, és com la nova
i llavors ja honora el científic sencer. rabbit
hole de com fa el naming NVIDIA, que és molt
preciós. Doncs per què t'està explicant això?
Ara no sé per què t'està explicant això. Ah,
sí, sí. Alternatives. Jo et deia alternatives.
Exacte, exacte, exacte. Curve plus, perquè llarg
plus... No, no, no, aquí el problema és que no
hi ha curve plus. O sigui, aquests tres han agafat...
Aquests tres tenen un oligopoli de manual. Llavors
aquests tres estan dient, no invertirem més...
en generar més capacitat, perquè ja sabem el
que passa, si invertim més, després, quan la
cosa vagi malament, ens ho menjarem amb patates.
I, des d'una manera molt racional, estan dient,
no invertirem més, i a sobre, estem reassignant
els recursos a fer HBM, que té molts més marges
que no pas la de RAM. Llavors, què passa? Que
han deixat aquesta entrada pels xinesos per fabricar,
parlant de components crítics, tota la memòria
RAM, la de RAM, en aquest cas, que és la que
hi ha en el teu ordinador, per dir-te alguna
cosa. I, clar, la solució a curt plaç és la següent,
és això, diguem que el cicle en algun moment...
A veure, aquesta espècie de moment de coet en
què estem vivint on tot és inversió, inversió,
creixement, inversió, creixement, això ens agradi
més o menys i en algun moment acabarà. En algun
moment això petarà. I petarà no vol dir que hi
hagi una crisi com la del 2008 o així, però en
algun moment ens donarem compte que possiblement
hem sobreinvertit respecte a les promeses que
s'estan fent. Aquesta és una opinió personal.
No és consell d'inversió ni el que potser passarà,
però és possible que passi. Què passa? Aquí,
en el moment que això passi, u, els preus de
la memòria de la High Bandwidth cauran, aquesta
és la primera, i la segona és, clar, tota aquesta
inversió que ara està entrant en línia dels xinesos...
Al final, únicament t'acabarà repercutint a
tu, o perquè posaran com micros en els xips,
que sí, és una xorra el que acabo de dir, però
perquè s'entengui, no? I dependrem de tecnologies
crítiques dels xinesos. O la segona... I aquí
ara recordo el que t'estava dient, perquè hem
tret el d'NVIDIA, i és que tots aquests hyperscalers
al final el que estan fent és que literalment
estan comprant les capses i no les poden connectar.
O sigui, el coll de botella no està en els xips.
Tothom es pensava, no, és que els xips... No,
no, els xips no són el coll de botella. El coll
de botella és l'electricitat. O sigui, és que
fa molta gràcia aquesta imatge, però estan comprant
capses d'NVIDIA que les estan guardant en un
almacén perquè saben que no les poden connectar
fins dintre de dos anys. És curiosíssim, això.
O sigui, és exuberant en tots els nivells. No
sé, a mi aquest tema em sembla collonant que
estigui passant això. Vols fer una miqueta de
science corner? A veure, de què parlarem? No,
tinc una pregunta, sí. Al final, clar, una possible
sortida d'això, el que passa que està lluny
en temps, és canviar l'arquitectura, com funcionen
els sistemes d'intel·ligència artificial d'avui
en dia, no? Hi ha altres tecnologies que poden
arribar a ser... més eficients, però que no tenen
tanta sortida de mercat, no tenen tanta implementació
de mercat avui en dia, com la MRAM i la RRAM.
No sé si tu saps la diferència entre aquestes
i la de RAM tradicional. Avui faràs tu el Science
Corner, eh? No, no, t'ho anava a preguntar,
però si tu ho sabies. A mi em sona, sé que són
RAM no volàtil, però pensava que tu ja tindries,
o sigui, que combinen doncs això, accés a memòria
amb... amagats amb disc i, per tant, ja són tipus
de rand diferent i que també es fa més eficient,
la computació està més a prop de les dades, no
ha d'anar tota l'estona... Però bueno, no,
no, era per si tu sabia d'això, perquè al final...
Molt per sobre del meu pay grade, eh? No, no,
ho dic perquè, clar, si estem basant les arquitectures
dels sistemes d'intel·ligència artificial en
una tecnologia que ara mateix té un coll d'ampolla
en la producció... segurament ja estan provant
noves... A mi em sona haver llegit articles al
respecte de nous tipus de memòria. De fet, he
hagut de buscar una que encara està lluny de
mercat. Així com la MRAM i la RRAM ja tenen algun
tipus de comercialització no molt mainstream.
Per tant, aquí hi ha un escletge entre el que
necessitem ara i el que es podria comercialitzar
com a alternativa. Tot aquest temps d'escletge
pot produir una recessió o una... o un frenat,
no? Si es pot reduir, diguem-ne, la velocitat
d'acceleració com a mínim de tot el mercat de
la IA, no? Aleshores, clar, si tu frenes pots
arribar... és que dien en plató. Hi ha una que
vaig llegir en el seu moment i l'he hagut de
buscar, Neuromorphic Computing, que és un tipus
de computació inspirada en com funcionen els
cervells, com funcionen les neurones i tal. Evidentment,
aquesta és molt més experimental, està més lluny
del mercat que les MRAM i les SRAM, que simplement
potser no tenen encara la distribució, però ja
són productes una miqueta més consolidats en
aquest sentit. Ja han passat la fase d'experimentació.
però no tenen opció de mercat segurament perquè
no tenen la tradició històrica que funcionin
o que potser no són tan eficients a l'escala
productiva de la RAM tradicional, o no tenen
grans compradors, no ho sé. Preguntava si ho
sabies, com a curiositat, de veure quines alternatives
tenim, perquè clar, si ara sabem del problema
aquest, però on està la solució, saps? No sé
si hi ha una solució. No, clar, perquè el que
és curiós és que... Però en el curt... Clar,
o sigui, el que és curiós és que, és a dir, El
problema ve d'una bona o mala assignació de
recursos, però perquè s'està destinant capacitat
productiva per fer coses que tenen més marge.
Llavors, us anem a dir que s'està venent memòria
HBM a fer capses d'NVIDIA en lloc de memòria
d'IRAM per fer MacBooks Pros. Llavors, per què
és interessant aquest punt? Perquè, clar, no
és un problema d'oferta. capacitat n'hi ha
per construir-la. El problema és l'assignació
de recursos, és a dir, que s'està decidint fer-ne
un altre. O sigui, imagina't, eh? Imagina't
que demà hi ha un bust brutal de lo de la IA
i diem, tio, això s'ha anat a la merda. Tio,
no passaria res, o sigui, totes aquestes... Es
reassignarien els recursos per produir DRAM
una altra vegada, en els nivells que es produïa
abans, i el problema estaria solucionat. És a
dir, no és un problema que hi hagi més demanda.
O sigui que hi ha hagut un increment brutal en
la demanda i no hi ha hagut manera de fer cap
afrontament amb l'oferta. No, el problema és
que s'ha decidit reassignar l'oferta cap a
una altra banda i tu estàs pagant les conseqüències
perquè s'està produint menys d'allò que tu
anaves a comprar. És a dir, tota l'electrònica
de consum està patint perquè els tres players
dels fabricants de memòria estan reassignant
els seus recursos per fer... màquines d'NVIDIA
que no s'estan utilitzant sinó que s'estan,
és una és una hipèrbole això, però vull dir no
s'estan utilitzant en el sentit que no es poden
connectar a la corrent perquè hi ha un coll de
botella energètic i literalment les estan guardant
en un magatzem esperant a poder-se ser connectades
dintre de dos anys que això em sembla fascinant
aquesta idea i tu estàs pagant la festa del de
tot el bust i de tot el boom de la IA I a sobre,
Apple ho agafa com a pretext per pujar-te els
preus dels ordinadors, que em sembla increïble.
En fi, és que, de veritat, a mi aquest tema,
com a narrativa corporativa, és que és brillant.
O sigui, perquè tu dius, si jo hagués pogut absorbir
això perfectament al final, o sigui, la memòria
és un percentatge petit del cost d'un ordinador,
no ens enganyem, per molt que et pugi el component,
no és que abans, jo què sé, produïes per 10 i
ara et costa 20, no. O sigui, si allò representava,
doncs m'ho invento, un 5 % del cost de la màquina,
aquell 5 ara s'ha convertit en un 5,5, saps?
Vull dir, podries absorbir perfectament, i més
tu, que estàs cobert, estic segur que estan coberts
de preus, però ni de conya compren a l'Spot,
per sobresimplificar-ho. Però que ho hagis utilitzat
com per narrativa de dir, no, mira, és que clar,
per culpa d'aquests de la IA, ara us tinc que
pujar els preus. Em sembla brutal. I a sobre,
o sigui, va molt de la mà d'aquest discurs i
del que estàvem parlant ahir, del computing local.
O sigui, jo crec que realment hi ha una tendència
de que S'estan començant a reassignar recursos
de compute en local per saber quines tasques,
perquè s'està veient que realment és increïblement
més eficient, però increïblement, que no pagar-li
tot el pato a Anthropic i a OpenAI. Llavors,
a mi, de veritat, aquest tema em té curiosit.
Ho solucionarem o no, en el curt plaç? Tu quan
creus que solucionarà? Pots fer un pronòstic
de quan creus que solucionarà això? Jo tinc la
meva idea, vull sentir la teva. Els mítics forkers
d'Intel, de Micron, més o menys, quan diuen
que preveuen baixades a final d'aquest any,
a principis de l'any que ve, però clar, aquest
problema és estructural. Això acabarà en el moment
en què, pel que sigui, la bombolla de la IA,
i ni de nou, no dic que sigui com una bombolla
a la de 2008, em refereixo com al hype de la
IA, s'aplani o s'acabi, o vagi a menys i ens
centrem en una altra cosa, perquè hem descobert,
no sé, edició genètica, que és molt més interessant
i ara ens centrem en recursos allà. Ho posaré
tot al seu lloc, perquè és que al final és un
problema d'assignació de recursos, però res,
aquest és l'episodi d'Apple. T'equivoques,
tio. Jo tinc la previsió de quan solucionarà
el problema. Saps quan serà això? Pasqua 2027.
Saps per què? És alguna teoria conspiranòmica,
això? No, tio, perquè hi ha el diumenge de rams.