Avui és d'aquells dies que no sé ni per què
em presento, tio. Ara estava pensant a qui satisfà,
o sigui, a qui és el vertical que satisfà aquest
episodi? A tu mateix, tio. Tu ets l'únic fanboy
d'Apple que tenim. No, però sempre històricament
hem fet els de les conferències de desenvolupadors,
el de la presentació de l'iPhone. Jo crec que
és l'única companyia que no ens interessa gaire,
en general. Tenim un interès bastant neutre.
Però, en canvi, l'anem seguint sempre cada vegada
que hi ha esdeveniments. Em sembla curiós, això.
Jo crec que és perquè... A veure, tu històricament
sempre has estat més fan d'Apple. Jo recordo
els primers episodis. Es parlava molt més d'Apple,
saps? No sé si parlarem si del Gruber o què,
però... És possible, eh? Però jo crec que el
meu fanboyanatisme ha anat caient d'una manera
estrepitosa. Fins al punt que crec que ja n'és
inexistent. Bé, jo no he modificat gaire la meva
postura. Jo crec que en els últims quatre anys
és més o menys la mateixa, no? La de respecte...
sí que és una empresa que fa, per lo general,
fa les coses bastant bé i collons, o sigui, no
en va, és una empresa de trillons, de les no
trillons, però trillons d'aquests americans
de valoració. Per tant, alguna cosa deuen estar
fent bé, no? No, sí, igual els últims quatre
anys no són, o sigui, no defineixen prou bé.
Jo em referia com en un arc més llarg, que jo
recordo, per exemple, igual amb vint i pocs,
ser el mític fanboy. I a veure, mai he anat a
fer Cuba per comprar un iPhone, però hagués pogut,
si no hagués sigut un event extraordinari a la
meva vida, ho hagués pogut fer. I eren els mítics
que es miraven les keynotes pensant, hòstia,
què presentaran, què faran, tal, quan ara he
tingut una... o sigui, soc totalment agnòstic,
o sigui, ara soc ateu, soc ateu, no? En català,
o ateu, o sigui... Ateu, sí. Però segueixes mirant
els esdeveniments, això sí. En diagonal, eh?
O sigui, perquè no miro els shorts, perquè no
m'arriben, però podria mirar els shorts, saps?
O sigui, com els curs aquests, podries... Saps
allò del resum de, oi, què ha presentat Apple
en vuit minuts? Doncs ara som d'aquests, perquè
és que les quinos d'ana i mitja es fan infumables.
La veuries i fos com a... Jo què sé, amb tu per
comentar-la, però com que tu també passes, doncs
ja passo també. Anem a veure una i vaig a escarmentar,
saps? Però no, ja no tocarà més. Què ha passat
amb el senyor Tim Apple? Uau, és que fot el camp,
no? És curiós, és rellevant. Sí, però jo no ho
sé, potser és perquè no estic molt al tanto,
però ja se sabia que marxaria aquest any? O no?
O ha estat sorpresa? O sigui, a veure, no se
sabia que marxaria aquest any de la mateixa manera
que tampoc se sap que presentaran un iPhone al
setembre, saps? Ho sap tothom, però està, o sigui...
No se sabia exactament si era aquest any o no,
però era una cosa que tenia pendent. I ja hi
havia molts rumors, de fet ja havia sortit feia
ja dos o tres anys, com es diu, Jeff Williams,
que es postulava com a un dels possibles successors,
i finalment no, ha sigut John Ternus, que és
qui portava tota la part de hardware, i bé, ara
ho explicarem una mica en detall. Tampoc era
detall, perquè t'he preparat més un trivia que
una altra cosa, però sí, se sabia, era sabut
que aquest relleu havia de passar. De fet, ja
portava 15 anys. És un tio que li agraden les
coses rodones, pel que veig, perquè va començar
a agost del 2011 i justament va agafar l'italal
relleu del fundador de la companyia, Steve Jobs,
que déu-n'hi-do la feina que li va donar.
Vull dir... mai no vols agafar el relleu d'un
fundador. O sigui, crec que és una posició puta
quan t'ho donen, perquè et posen en un nivell
de responsabilitat bèstia. I va ser a l'agost
del 2011 i ara a l'agost del 2026, perquè això
passarà el dia 31 d'agost, ja... A veure, agafa...
Sí, exacte, però vull dir que no marxa, sinó
que... És que saps què passa? Que a mi... Em
fa molta gràcia com tots els noms que es posen,
una vegada has passat aquesta línia executiva
i ja pot ser com el board, el chairman, pot ser
30.000 coses diferents. I això, serà executive
chairman en el board d'Apple. Executive chairman.
Qui, recentment, qui havia adoptat aquest rol?
Em sembla que algú que hem tingut nosaltres recentment
o que... que hem comentat tenia el rol aquest
d'executive chairman, saps? Ah, l'Ernest, cony.
Ah, ja deia jo, sí. Bueno, sí, mira. Mal exemple,
però sí. Mal exemple, però sí. Mal exemple, però
va ser l'Ernest. Sí, sí, exacte. Vale. Has vist
el post de Donald Trump? Quan parlava de Tim
Cook. És com l'única cosa que porto jo, saps?
No, explica, explica. Mira, és l'únic que jo
no he vist. És fantàstic, és l'únic que jo no
he vist. Hòstia. A veure. Una de les coses que
tenen en comú Donald Trump i Steve Jobs és que
són mestres de dominar la narrativa. Allò que
sempre comentàvem, que Steve Jobs tenia la distorsió
del camp de la realitat, el Reality Distortion
Field, Donald Trump també. Però potser la diferència
és que Donald Trump sempre fa que qualsevol cosa
que passi al planeta tot té a veure amb ell.
És com si tot ho portés cap al seu malic. I justament
va fer un post a Truth Social, aquesta mena de
Twitter, com per gent encara més nazi que els
que hi ha a Twitter. Una pregunta, un parèntesi
sobre això. Una pregunta, tu et pots fer una
conta en aquesta xarxa social? O sigui, tu pots
accedir? Sí, no? No tinc ni idea, vull dir, no
ho sé, no ho he mirat i realment... No, però
per curiositat, tu pots fer sign-in, entrar
i començar a postejar. Entenc que està ell sol
i només parla ell i tothom el mira, però tu pots
participar-ne d'aquesta xarxa? O potser necessites
un passaport americà, alguna cosa d'aquestes,
o no? No t'estranyi, no? Que necessitis... Passa
el porta-marica. No, no tinc ni idea. Suposo
que és una xarxa oberta. Simplement és creat
amb un viatge cap a la dreta bastant heavy, no?
Des del principi, llavors ell posteja allà perquè,
clar, em sembla... No sé com va anar el timeline
de tot això, però diria que tenia a veure com
quan el van vanejar de Twitter. I aleshores potser
es van a... Quan van a Twitter, aquestes plataformes
alternatives, perquè hi havia una altra, no sé
si és a Parler, si no recordo malament, True
Social, eren tres, així com de la dreta alternativa,
l'alt-right, però aquesta sembla que és la
que s'ha quedat com més per quedar-se, no?
Però perquè Elon Musk i ell són amics o no són
amics ara? No ho sé, jo tot aquest col·laborat
no el domino gaire. A més, bastant igual, perquè
és que fa molt de temps que els tinc bloquejats,
els dos. Els tinc mutejats o bloquejats, no ho
sé, una a dos. És que hi ha més absolutament
igual, saps? El que passi. No ho sé, no ho sé.
Sé que hi ha hagut estira i arronça, però és
que ja estic molt cansat de tot aquest tema,
Marc. Segueix, segueix. T'explico, doncs, el...
Ah, sí, és que t'he tret per la tangent, però
no et volia tallar, perdona. M'estaves intentant
tirar una analogia entre Steve Jobs i Donald
Trump. Per favor, aterra-ho bé, això, perquè
em costarà molt. Qualsevol cosa que Donald Trump
explica fa una manipulació de la realitat bestial,
des del punt de vista que és capaç de deixar
anar... estadístiques falses o números que no,
matemàticament, no tenen sentit, saps? Però és
igual, ho diu amb total convicció. Falsedats,
mentides, tot això, i és igual. I tot, tot, tot,
tot al final és perquè ell ha de ser el protagonisme,
vull dir, el protagonista. I no és una excepció
el post que ha fet sobre Tim Cook, que la veritat
també costa de llegir perquè... Tu coneixes el
concepte dels Oigan? Tu no tens pinta d'haver
escoltat la... crec que sortia a la segona hora,
no? Bé, els oïgan, tradicionalment, no són gent
que s'hagi inventat el programa de la segona
hora de RAC1, però allà feien una secció en un
programa a la segona hora que era els oïgan,
no? Els oïgan és aquesta com classificació social
o demogràfica de gent que a internet comença
totes les preguntes amb oïgan, però oïgan escrit
amb H-O-Y-G-A-N. Aquests són els oïgans.
que un cop molt bé el Jair Domínguez els va descriure
com gent que té teclat però no té pantalla i
es passa el dia postejant a internet, perquè
clarament escriuen molt malament, fan preguntes
estúpides, les frases estan tallades, de vegades
dius com collons han escrit tan malament. Donald
Trump a mi em fa pensar una miqueta en un oïgan,
perquè realment si tu mires les estructures gramaticals,
sintàctiques, de tot el que vomita Donald Trump
a les xarxes, realment... No saps si compadir-lo
o enriure tant, saps? Perquè tot són com
moltes comes, subordinada, rere subordinada,
rere subordinada. De vegades són 10 o 12 línies
i no arriba una frase en concreta. alterna les
majúscules i les minúscules com li surten una
miqueta dels ous, vull dir que realment és un
batibull important el que fa. I aquest post realment
és llarg, més o menys, llegiré una miqueta, però
és com que fa servir les majúscules per enfatitzar,
saps? D'alguna volta et posa un amazing, o quickly,
o sad, i tot això ho posa en majúscula al mig
de la frase, i ja està. I... tal qual està escrit,
tu es nota que això no està fet per una IA, sinó
que és ell ho escriu tal qual li ve al cap sense
haver-ho pensat primer. És d'aquelles persones
que primer parla molt més ràpid del que pensa
i segurament després pensa, hòstia, què collons
he dit, però ja li és igual, saps? Una miqueta
com passava amb Rajoy. El post té substància.
perquè té inclús una autoreferència a quan ell
li va dir a Tim Apple, però bueno, te'l llegiré
més o menys, faig una traducció així al volt
al principi, no el llegiré tot perquè és molt
llarg, però bàsicament és que diu coses que són
d'aquells que dius, però com pot ser que el
president d'Estats Units faci això, com avui
que ha postejat una imatge d'ell feta amb IA,
vestit com de Rambo, amb totes explosions darrere
fons i de... Irán, o hi ha negociació o deixaré
de ser un tio amable, saps? No more Mr. Nice
Guy, saps? I clarament amb una declaració de
guerra, saps? Vull dir, a postejar-ho a xarxes
socials, el qual és una bogeria. Bueno, és igual.
El cas que anàvem, no? Diu... És que el post
és absolutament demencial com pràcticament hi
ha tot el que posteja. Vull dir, si feia poc
ens enraiem o ens preocupàvem del que postejava
Kanye West, aquest també, Déu-n'hi-do, deixa'l
anar, val? Diu, jo he sempre estat un gran
fan de Tim Cook I també d'Steve Jobs. Però si
l'Steve no ens l'haguessin arrencat tan jove,
saps? Si no l'haguessin arrencat del planeta
Terra tan jove i encara portés ell la companyia
en comptes del team, la companyia hauria anat
bé, però no tan bé com ha anat amb el team. Ojo!
Vull dir, és una bona declaració. Vull dir, això
et podries dir, home, és un bon reconeixement
que et digui que has portat l'empresa millor
que el fundador, no? Per mi va començar... amb
una trucada del Tim al principi del meu primer
mandat com a president, i tenia un problema molt
gran que jo, només jo, com a president, podria
ajudar-lo. Diu, molta gent hauria pagat milions
de dòlars a un consultor que jo probablement
no hauria conegut, però... És que no tenen sentit
les frases que jo... probablement no hauria conegut,
però que aquest consultor hauria dit que em coneixia
a mi molt bé, saps? Com dient que algun consultor
es faria passar per amic seu de Donald Trump
per ajudar Tim Cook, ojo, val? Diu, les seves
factures, els seus emoluments haurien de ser
pagats, però la feina no s'hauria fet, val?
I quan em va trucar, jo vaig dir, uau, és Tim
Apple! Cook, saps? S'ho posa entre parèntesis.
Diu, oh, com d'impressionant és això. Em va
impressionar molt que em truqués el cap d'Apple
trucant-me per besar-me el cul, entre cometes.
De totes maneres, em va explicar el seu problema,
un problema molt difícil, perquè a mi sempre
he de posar aquest tipus d'apel·latius a les
coses, i... Jo vaig sentir que jo era la persona
correcta per ajudar-lo i vaig solucionar-ho
de manera molt efectiva i ràpida. Tot això explica
que, al final, el que et ve a dir és que Tim
Cook, tot i que és el president d'Apple o el
CEO d'Apple, m'ha anat trucant amb els anys
i demanant-me coses i jo sempre l'he ajudat
amb grans ajudes. en majúscules, val? I que bueno,
el tio és un gran mànager, és un gran líder,
però sempre em truca per demanar-me ajuda, val?
Diu, bueno, no sempre, perquè de vegades és massa
agressiu. quan em demana les coses, saps? Diu,
i sense haver de pagar els consultors aquests
que són massa cars, però bueno, ei, de totes
maneres, ha tingut una carrera impressionant,
quasi incomparable, i seguirà fent grans coses
per Apple, o el que segueixi fent, val? És un
tio increïble. O sigui, bàsicament ha fet com
un shit sandwich, val? O sigui, tu coneixes el
concepte del shit sandwich, no? M'imagino. Sí.
No, no, però el relat em sembla... És que el
relat em sembla totalment kafkià. O sigui, no
té cap sentit. O sigui, estàs fent com la seva
eulogia, com explicant, bueno, escolta, vull
dir, aquí s'acaba això, però fas propaganda
teva personal de com molt que tu l'has ajudat
amb ella en lloc de donar, no sé, alguna paraula
d'agraïment o un compliment fins a la feina
feta. O sigui, em sembla espectacular. Em sembla
molt divertit. Em sembla surrealista, de passo,
perquè te'l puguis mirar. Jo què sé, he de poder
posar les notes o alguna cosa, però bàsicament
el concepte de shit sandwich o entrepar de merda,
per la gent que no conegui aquest concepte, és
una tàctica molt habitual en els contextos de
negocis, sobretot als Estats Units, on culturalment
està poc acceptat ser molt crític o dir només
coses dolentes. Per tant, el que la gent fa és,
primer et dic una cosa bona, que és una capa
de pa, et dic... Les coses dolentes que t'havia
de dir, és a dir, la capa de merda que queda
al mig, i després ho tanco amb tornar a dir,
no, però t'estàs esforçant molt, valorem el
teu treball a l'empresa, ets una persona molt
bona, molt puntual, el que sigui, i tornes a
posar una altra capa de pa, i això és un shit
sandwich. És a dir, t'ha de donar males notícies
o mal feedback, però sempre ho faig rodejat,
envoltat de coses bones perquè així sembla com
que és menys agressiu. Ja està. O sigui, que
li ha fet un sheet sandwich de manual. És increïble.
Probablement el sheet sandwich més gran de la
història. Doncs entrem a fer una mica de review
de Tim Cook, o no? Sí, perquè jo no tinc res
més. Jo ara mateix podria apagar ja i anar-me'n
a fer una becaina. Home, no, tenim coses bones,
ja veuràs. A més, podràs participar o fer una
mica de quiz. A veure. Això ja hem dit, 11 anys,
aquest senyor se'n va al 2011, només perquè
vegis el que hi havia al 2011. O sigui, era
l'època de... 2011? iPhone 4S, una cosa així,
imagina't, eh? El que tenia jo abans d'ahir,
imagina't. Sí, exacte. Just primera, segona edició
de l'iPad, estem parlant, encara teníem el conector
que hi ha amb 30 pins, saps? Fort, eh? I què
més? Què més hi podia haver? Siri acaba de llançar,
més o menys, només perquè vegis com a l'època
en la qual aquest home li agafa el timó a la
companyia. Que dius, vaia regalet t'han donat
justament, just després de... O sigui, que marxi,
desafortunadament, perquè ens deixa el seu CEO
i el seu fundador. Que dius, ostres... una tasca
difícil, la que et deixen, perquè mai, el que
dèiem abans, mai vols agafar la companyia després
del fundador, perquè generalment és la que, o
sigui, tot el que pots fer és cagar-la després
de lo molt bé que ho ha fet ell, no? Però, com
només per donar el número d'on estàvem, d'on
veníem i on estem ara, i ara abans has mencionat-ho
dels billions i els trillions, Tots els billions
que mencionarem ara seran americans. Ja ho donem
per d'entrada. Jo amb l'Igualex estimo els
1.000 milions i els 10.000 milions. A mi, quan
passa els 1.000, ja és un billion. Quan passa
els 1.000 milions, ja és billion. Farem servir
la nomenclatura americana, que és l'única cosa
que jo crec que és més encertada que la nostra.
Perquè, si no, els números es fan massa llargs.
Les llardes, les onzes, això és una merda. Però
el tema dels trillions està bé. És l'únic que
els hi compres. Bueno, no, també els hi compro
els Fahrenheit, en realitat, perquè crec que
és una millor escala que la de Celsius. Sí, perquè...
Sí, vaja. Primer no pots començar una escala
a menys 273. Això està mal fet, d'acord? Això
és un error, ja, de manual, també. Però, el que
té els Fahrenheit és que... Fem la temperatura
amb Kelvins i ja està. No, però vull dir-te,
el que té... O sigui, l'altre... que tinguis
una escala negativa ja em sembla també malament.
La segona, que és el que em va dir, és que
l'única cosa bona que tenen els Fahrenheit és
que si tu agafes un rang de temperatures de 0
a 100, 100 és que t'estàs morint de calor i
0 és fotre un fred de l'hòstia. Llavors, més
o menys en aquesta escala... Si et diuen 63,
ja saps més o menys on vas a morir, saps? Però
no saps quin número és, per tant... No, correcte,
no saps quin número és. De fet, la diferència
entre 1 i 4 és molt més gran que entre 63 i 75,
saps? Per tant, no és intuitiva. No, estic
d'acord, estic d'acord. Té matisos, però ja veus
per on anava. Llavors, què anàvem a dir? Aquest
home l'agafa sent una companyia de 350 milions
i la deixa... estan a prop i havent rescatat
el 5%, 4 trilions. Això és un per 11 en 15 anys.
No està malament. I més, i més, que aquesta és
una dada que passa molt desapercebuda, però és
molt important, és que el float de l'empresa,
és a dir, les accions que estan disponibles en
el mercat públic, les ha reduït en un programa
de buybacks per un 50%. És una salvatjada. És
una barbaritat. És a dir, si tu, com a inversor
d'Apple, Com a propietari dels seus productes
no et sabria dir, perquè ha hagut dels i baixos,
però com a inversor amb aquest home has d'estar
contentíssim. És a dir, és el millor que t'ha
passat mai a la vida. Malgrat, va agafar com
un relleu molt, molt, molt delicat en el seu
dia. Tothom li augurava coses dolentes. És a
dir, millor que aquest home no ho farà. Llavors,
entrem en matèria. Per tu, quina creus que ha
estat... la seva millor actuació, decisió o...
Amb què el recordaries? Hòstia... No venia preparat
per això, eh? No, però pots dir així una mica.
Tots els episodis en què puc estar més impreparat
perquè realment... No passa res. Les històries
d'Apple a mi em són absolutament iguals. Però
no tenen per què ser productes. O sigui, pot
ser com coses que hagi fet bé, coses que hagi
fet malament... Aquí estic buscant més el titular.
D'acord. A veure, clar, ell és un tio d'operacions,
ell va venir d'operacions, per tant, és una
persona que segurament ha aficionat moltes coses.
Realment hi ha hagut alguns canvis positius a
nivell del tema dels xips, dels MacBooks i tal.
Sí que és veritat que ha obert molt el ventall
de producte, no? Realment ara Apple fa com moltes
versions de cada producte per molts tipus de
producte que alguns se solapen entre ells, no?
Perquè no queda tan clara la diferència entre
segons quins els MacBooks, els Airs, els... pros
més senzills, igual que els telèfons, han perdut
una miqueta l'exclusivitat aquesta que tenia
l'iPhone al principi, que era un símbol d'estatus.
Ara, qui més que menys, tothom té un iPhone en
aquest sentit. Segur que hi ha coses destacades
positives. Jo crec que al final també és positiu
que... més gent de la població en pugui tenir
més, al final, collons, més dispositius també,
més facturació, tot i que mira que Steve Jobs
sí que va ser una persona que el que havia fet
era retallar molta línia de producte, focalitzar-se
en dues o tres coses i ja està. i no sé si
s'escandalitzarien com és l'empresa avui en
dia, però els resultats parlen per si sols. I
després coses negatives, clar, és que no sé realment
si són seves o venien d'abans, és a dir, ell
va heretar Siri, Siri, tot el tema aquest ha
estat un absolut fracàs, el tema del cotxe també
ha estat un absolut fracàs, no sé, les Vision
Pro tampoc han acabat de, no han funcionat. segur
que hi ha més coses, però em sembla que per primer
cop també Apple ara, em sembla sentir-ho en
un podcast això, que havien aconseguit fer moltíssima
facturació amb serveis. Aquests temes dels litigis
que tenien contra el tema de les app stores,
contra... Bueno, no ho sé, hi ha moltes coses.
Crec que reben 20 bilions anuals de Google. per
tenir Chrome com a motor de cerca principal o
per defecte, vull dir que això també és destacable.
No sé, segur que hi ha més coses, però no et
sabria dir quina és la més. No, no, has tret
molts bons punts. Mira, podem començar a expandir
sobre molts. Primer, dono el meu take. El meu
take del que ha fet millor aquest home i, evidentment,
és el que has dit, eh? O sigui, has dit moltes
coses, però si jo tingués que triar-ne una és
que... Clar, no el recordes com per cap cosa
meravellosa? com dius, no, és que aquest tio,
jo què sé, és el que va inventar l'iPhone, o
sigui, aquest tio va heredar un problema, o sigui,
va heredar, un, el millor producte de la història,
o sigui, inquestionablement, la cosa, la història
que més diners mai ha facturat, o sigui, la va
heredar ell com l'última cosa que es va fer
no sota el seu mandat, per tant, dius, gràcies,
és impossible superar això, per tant, ell ja
sortia d'allà sabent que no faria una cosa igual
o superior, és impossible, però és que és físicament
impossible. Per tant, jo et diria, Com, si tu
em preguntes, la millor cosa que ha fet aquest
home durant aquests 15 anys és no cagar-la.
Però, o sigui, no ha fotut cap cagada. O sigui,
és un tio que, bueno, tu, escolta, haurà tret
millors productes, menys productes, haurà cuidat
més bé tota l'estac, tota la línia, perfecte.
Però no l'ha cagat, tio. O sigui, tenia una
cosa, és allò de... Saps? Sempre hi ha com aquesta
tensió. quan tu vols analitzar empreses o països
i vols parlar de la història, com quant pesen
les forces estructurals que ja estan predeterminades
versus aquesta idea del Great Man Theory, l'home
de la història. I si penses molt en les forces
estructurals, aquest home va agradar un coet
que anava sol. L'únic que havia de fer era no
tocar res dels botons i deixar-ho funcionar.
Evidentment estic super exagerant, però vull
dir... No va fer cap, m'ho invento, tipus Amazon,
no sé si recordes el Fire Phone o, jo què sé,
Facebook en el seu dia que es va pensar que posaria
un skin per sobre d'Android i va fer-ho del
Facebook Home. O sigui, com cagades d'aquestes
gegants. No te'n vagis tan lluny, tio. No
te'n vagis tan lluny. Per exemple, per exemple,
per exemple. 80 bilions invertits. Per exemple,
i quan penses, mira, quan has pensat com en una
de les seves grans cagades, dius, no, dius, jo
del cotxe. Mira, per mi no compta com a cagada
perquè mai la va treure. És a dir, per mi, un
producte que es queda al laboratori i li talles
el cap perquè dius, això no funcionarà, per molta
pasta que et deixis, mentre no fotis en producció,
per mi, o sigui, òbviament, és un desperdici
i és una pena que no hagi sortit i segur que
has gastat molts diners que possiblement haguessis
invertit millor en altres llocs, però no és una
cagada en tal com a producte, perquè al final,
és que no has perdut ni un euro portant-lo a
produir. Per tant, Ok, no? Per tant, no sé, una
de les coses que em xoquen d'ell és, escolta,
per ser una empresa de hardware, és que no ha
tingut ni un sol product recall, eh? És molt
difícil això, eh? Molt complicat. O sigui, penses
en qualsevol altra empresa que fa hardware a
escala? I jo què sé, penso en els Samsungs amb
els patinets. Quantes vegades Toyota ha hagut
de portar cotxes a la línia? Penses inclús en
Tesla, els cotxes que han hagut de tornar i de
dir, escolta, aquest tio tenia un problema, et
canviem la peça, no sé quan. Això costa una pasta
a les empreses de hardware. Aquest tio, ni un.
Un i potser li pots aixecar, no sé si recordes
el Ben Gate, va ser amb l'iPhone 6 quan era
molt... Però ni un telèfon es va tornar, eh?
O sigui, ningú va dir, escolta, això no funciona,
s'ha de tornar. De fet, l'únic que et diria
era l'antena Gate, però això era sota el mandat
de Steve Jobs. Això no li tocava a ell. Això
va ser l'iPhone 4. El tema dels carregadors,
potser, no? Aquí han hagut de cedir, perquè,
clar, la política aquesta d'Apple de fer collons
de carregadors no està per cada cosa i tal. I
la recollida de cable aquí també va ser important.
Sí, però ara, fixa't que està tot estandarditzat
amb USB-C, o sigui, això també et diria que
més o menys... No gràcies a ells, vull dir, gràcies...
No, sens dubte no. No, però mira, encara amb
això, et diria que amb 15 anys haver fet un canvi
d'estàndard que ha sigut simplement amb el lighting,
home, encara acceptable, et diria, eh? Encara
acceptable. És veritat, o sigui, no hi ha hagut
cap... Però recorda, sí que hi ha hagut algunes
cagades que... Per exemple, de Touch Bar, del...
del MacBook Pro... Recordo que... Sí, no, no.
O sigui, per mi, tota l'època post quan Johnny
Ive, o sigui, l'època final de Jony Ive, quan
ja ell va agradar el software i el hardware,
que li van deixar fer el que li va sortir dels
ous, o sigui, aquella època, en els Mac, et diria
com que va ser com, no ho sé, o sigui, allà és
on es van viure les penúries més grans d'aquest
producte. Els butterfly, els teclats butterfly,
aquests... Exacte, és la mateixa època, és la
mateixa època. Clar, vull dir, és veritat, potser,
clar, són més, anava a dir petites cagades, no
són petites cagades, vull dir que realment...
Sí, però per exemple, amb la mare dels ous, que
era l'iPhone, ni una. Jo crec que és aquesta
idea de, mentre no la caguessis allà, podies
fer el que et sortís dels ous. I és una mica
el que ha fet, no? És a dir, ha cuidat molt aquesta
línia, i l'ha executat a la perfecció. Sobre
això, mira, has mencionat el tema dels xips.
Bon punt, però la compra de PSA, que és el precursor
de tot Apple Silicon, la fa Steve Jobs. Recordem,
sisplau, recordem. La guerra era de Steve Jobs
contra Tim Hale i tot això. Ell ho va... ell
ho va estirar i ho va portar amb una maniobra
molt volt, en el meu entendre, ho va portar en
els Mac, que jo crec que aquesta renaixença del
Mac i la sortida del Butterfly i tot això ve
de la mà de posar els propis xips d'Apple Silicon
en els Macs i crec que és el millor que els hi
ha passat, jo crec que en tota la seva història.
I ara estan en un apogeo absolut gràcies a això.
I et diria que és possiblement el vertical
d'Apple que millor està funcionant a dia d'avui.
Però sí, bon punt. Només un matís, volia fer
un matís d'aquest sobre el PSA. Llavors, productes
de Tim Cook com en el seu top 3. Jo tinc 3 productes
top 3 de Tim Cook. El primer, que no l'hem mencionat
en cap moment, però per mi és el número 1, sens
dubte, indubtable, són els AirPods. És seu, eh?
Els AirPods són seus, eh? 2006. Són seus, però
com a seu? o com a... Ceo, com a Ceo. 2016. Ah,
bueno, els AirPods, però vull dir els que són
sense cable. Ah, sense cable. AirPods sense cable.
Ah, d'acord, d'acord. Els que són amb cable
es diuen Earbuds. Ah, d'acord, d'acord. És
que és un precursor, és que, perdó, és d'abans
que jo entrés a Apple, per tant, no sabia com
es deia. Clar, 2016 surten els primers AirPods
i aquest és un producte 100 % in cook i per mi
és el millor que he fet mai. Estan com a... Això,
li donem. Segona cosa, que per mi, per molts,
aquesta és la primera, però s'ha de mencionar
també, és el seu primer gran llançament de producte
després d'Steve Jobs, el 2015, l'Apple Watch.
Seu 100%. A més, és una persona, pel seu relat
personal, de les poques coses que se sap de la
seva vida, perquè se'n sap molt poques, A part
que menja i sopa cada dia al campus d'Apple
i que mai cuina, que és una anècdota de Tim Cook,
que es veu que es passa la vida allà, que segurament
deu tenir un gimnàs allà dintre i una sala de
massatges, o sigui que tampoc no pateixo molt
per ell, que jo també viuria allà. Segur que
té un circuit de motocross ladir allà a l'Apple
Park, però ell fa motocross a la tarda. No, però
es veu que és un tio que fa molt esport i que
es cuida molt. Per tant, vull dir que té molta
consciència de la longevitat, del benestar i
del health. I aquest és el seu producte, 100%.
Si algú en tingués que portar el seu nom és
l'Apple Watch. Aquest, claríssim. I... Número
3? Per mi, número 3, claríssim. No, o sigui,
aquest és el take polèmic. No sé si tothom
te'l diria, però per mi és el número 1. Per mi
és el... 100 % aquest és el seu producte, és
la seva millor aportació a Apple després de no
cagar-la. Que tu has mencionat per sobre, són
els serveis. 100%. És a dir, aquest home va agradar
un coet, que era l'iPhone, i ha sigut capaç
de dir, bueno, mira, escolta, com que a iPhones
ja no en puc fer més, només perquè vegis l'escala
dels iPhones, o sigui, mira, com un guess, quants
diries que se'n fan al dia? És que és molt heavy,
eh? L'escala és molt bèstia. No ho sé. No vas
malament a nivell d'escala, eh? 650. 650.000.
650.000 iPhones al dia que... Es diu ràpid,
eh? És que es diu molt ràpid, eh? Però si penses
com l'escala, que tinguis 650.000 aparatus
d'aquests sortint d'una línia cada puto dia
de la vida, o sigui, és molt bèstia. Això et
posa en 250 milions d'iPhones anuals, eh? O
sigui, això és el que es fa cada any i només
perquè ho pensis, quan ell va agradar l'empresa...
quan ell va passar a ser CEO de l'empresa, se
n'havien produït en tot l'arc de vida de
l'iPhone 100 milions. Aquest home està produint
250 cada any. Ara ja és molt fort. A 2025 se
n'han produït 3 bilions d'americans. És molt
bèstia. És que l'escala es diu ràpid i dius
3 bilions d'americans. És que és una passada.
Però bé, és igual. En fi, dada interessant. Tens
tota aquesta base de serveis, perdona, de dispositius
instal·lats, per mi el seu gran llegat ha sigut
com ha sigut capaç de fer diners a sobre d'aquests
dispositius, perquè ha arribat un punt que dius,
mira tio, ja no em puc fabricar més perquè ja
no me'ls compren, ja és que tot el que surt
de la línia està venut i no em puc fabricar més
perquè la demanda és elàstica fins a un punt.
Però ara el que estic fent és que per cada euro
que trec de cada iPhone, resulta que quan està
en el seu cicle de vida, estic traient més euros
en tots els serveis. I quan dic serveis, em refereixo
a... És que ha tret serveis, però per avorrir.
O sigui, que si Apple Pay, Apple Music, Apple
Fitness, Apple TV +, Apple Arcade, Apple News,
està la cart d'Apple... Fot calís per tot arreu.
I no he mencionat l'elefant de l'habitació,
que és l'Apple Store. Però vull dir... El seu
gran llegat ha estat com... Si tu mires el mític
gràfic d'aquests d'Apple, que és com un gràfic
d'aquests de muntanya, amb les diferents regions,
i veus com ha evolucionat cada una de les línies
de producte amb el temps. Veus clarament que
l'iPhone és el gegant, però es va fer més petit.
Crec que quan va començar suposava el 75 % de
la facturació i ara crec que està al voltant
dels 60 i algo, 50 i algo, diria. Segueix el
més gran però s'ha anat fent petit. Però veus
clarament com hi ha un que comença amb res i
acaba sent la segona cosa que més pasta fa
l'empresa que són els serveis. Més que els iPods,
més que els Mac. perdona, que els iPads, perdona,
més que els iPads, més que els Mac, i s'ha posicionat
com el segon, la segona categoria que més diners
fa a dia d'avui, com que és una barbaritat.
Crec que no tinc el número, però estic segur
que és la segona categoria. I això t'ho deia
perquè, clar, no només ha estat capaç d'expandir
la base instal·lada de dispositius, sinó que
sobre cada dispositiu, clar, ha començat a fotre
més calés, més calés, més calés, a base dels
serveis. I has fet un molt bon punt. Un dels
pilars dels serveis, a dia d'avui, que es compta
com a facturació en serveis, és el deal de 20
bilions que té amb Google de llicència, però
clar, això no és facturació, eh? Això és profit,
eh? 100%. O sigui, aquí no hi ha marges. Si et
donen 20 bilions de revenue deals, això no són
20 milions de facturació. Clar, és que es diu
superràpid, però són 20 milions de profit, eh?
És una salvatjada. Llavors, és un bon punt, que
jo crec que el que podríem fer és amb aquest
pacte que tenen amb Gemini, saps? li podríem
dir, escolta, en lloc de pagar-te, deixem de
pagar una mica més de l'altre, traiem una miqueta,
traiem un o dos bilions aquí cada any i està
pagat el Gemini. Però, en fi, aquests són els
tres pics de millors productes. Se t'ha vingut
algun al cap o no, tu? No, però estava pensant
que dintre serveis, un que és com la trampa de
tontos a la que acabo caient sempre, que és
l'AppleCare. Saps? Vull dir, que compres un telèfon
i compres el puto Apple Care, el primer any no
passa res, perquè als iPhone mai els hi passa
res el primer any, i els alimenta la conspiranoia
aquesta de l'obsolescència programada, que ja
sabem que és un fake, no? I també perquè és això,
els primers anys, collons, tractes millor les
coses i és més difícil que els hi passi alguna
cosa, no? És el que dic, que compres un telèfon
nou, jo durant uns mesos no surto a córrer amb
el telèfon, no el porto a un concert o a un partit
de futbol, saps? Quan ja passa un any que ja
ha tingut la seva primera rascadeta, no sé quants,
però ja te l'endus a tot arreu, ja, inclús si
treus la funda, perquè ja et molesta, saps? I
això és quan es trenquen. O sigui que, en realitat,
som més culpables nosaltres que res. Però què
vull dir amb el tema AppleCare? Que, hòstia,
la por que et fa quan acabes de comprar un dispositiu
tan car, de dir, bueno, va, tio, per no res,
per 30 pavos compro l'AppleCare. Aquesta és
de les coses que deuen tenir més marge de la
història, saps? Vull dir, totes les assegurances,
per lo general, però la d'Apple... En concret,
és d'aquelles que jo em sento estúpid de totes
i cada una de les vegades que l'he comprat.
No, és que aquest punt és superinteressant i
ara no volia parlar d'assegurances. És que a
mi les assegurances és un model de negoci que
m'al·lucina, perquè el que estan venent... No,
no, és que serà fascinant, però a mi m'ha fascinat
les assegurances, d'acord? No, però t'explico
per què, t'explico per què. Perquè jo crec que
exploten una incongruència o una dissonància
mental que té molta gent i és que confonen. la
incertesa amb el risc i transformen una amb
l'altra. És a dir, incertesa és com, evidentment,
és la falta de certesa, és el no saber què passarà
en un futur. En canvi, el risc és assignar una
probabilitat molt concreta o un pla molt concret
sobre un event que pugui passar en el futur.
Llavors, què fa una assegurança? Una assegurança
és allò de què fan els bancs? Els bancs venen
confiança. Sí, però també fan altres coses. Llavors,
una assegurança què fa? Una assegurança també
et paga quan se t'incendi a la casa, però al
final el que està venent l'assegurança no és
els diners que et dona quan se't crema la casa.
El que estàs fent amb una assegurança és que
estàs transformant incertesa en risc. O sigui,
tu dius... merda, se'm pot cremar la casa, quina
putada, i vius amb aquesta incertesa, quan compres
una assegurança, l'únic que estàs fent és que
estàs transformant aquesta incertesa en un risc
molt concret. És a dir, estàs dient, mira, doncs,
moriré d'això. O sigui, el que passarà quan
passi aquest event serà això. I per això em sembla
un negoci fascinant, perquè explota com aquest
viatge humà de dir, hòstia, el que tu dius, sortiré
a córrer i se'm trencarà l'iPhone, tal, en el
moment que compres la pelquer, que estàs... Estàs
transformant aquesta angoixa, aquesta incertesa
de, hòstia, se'm pot caure l'iPhone, tal, no
sé què, amb un risc molt calculat. Estàs dient,
mira, jo pagaré tants diners i si passa això,
em tornen a canviar el telèfon i ja està. I per
això és un negoci interessant, però 100 % el
que tu dius. És que això, una assegurança, no
només, no només, és marge directa, a part, evidentment,
dels reemplaços que tinguis que fer, que és un
producte, és un encàlcul estadístic bastant fàcil,
és que a sobre... Tens aquest marge d'operació
positiu en el qual tu estàs sentat en una pila
de caix perquè, clar, tu has cobrat el teu AppleCare,
però encara no has reemplaçat cap telèfon. Llavors,
clar, allò són diners gratis. I potser no els
reemplaçaràs mai. I potser no els reemplaçaràs
mai. O sigui, mentre... Fins a la mort, el tema
de... Mentre tu et cobreixis, com aquests...
Omitiguis aquesta probabilitat o aquest set de
dispositius que tu saps que, per... per estadística
pura, s'acabaran trencant o te'ls vindran a
canviar, mentre es cobreixi això, és que la resta
és... És un molt bon negoci aquest, en realitat,
el de l'AppleCare. Què més tenim? Què més havíem...
Espera, on ens havíem quedat? Ens havíem quedat
amb els serveis, ens havíem quedat amb els 20
billions... Ah, sí, les cagades, les cagades,
les cagades. Amb el benentès que Apple Silicon,
o sigui, muntar tot... O sigui, que tots els
dispositius comparteixin... chip, o sigui, arquitectura
de processador, estic d'acord que, o sigui,
s'ha de reconèixer que venia d'Steve Jobs, però
estic d'acord amb tu que qui ha portat aquesta
idea com a l'extrem i ha fet com que tots els
dispositius comparteixin els chips és Tim Cook.
De fet, aquí hi ha una anècdota molt interessant
que és, ets familiar amb el concepte del binning
en els chips? Estava buscant això exactament
perquè no sabia com es deia. Sí, sí, el concepte
del binning. Perfecte. No me'n recordava del
nom de com se li estan dient aquests nous xips.
El concepte del binning, per qui caigui de la
figuera... Mungetament. O sigui, el concepte
del binning és que, mira, per dir-ho d'una
manera molt absurda i molt tonta, és com que
d'un producte defectuós pots... com generar
un nou xip. I una de les coses divertides, mira,
i et posaré l'exemple del MacBook Neo, el nou
que han tret ara, que porta un xip d'un iPhone.
Ah, molt bé. És que aquest et diria que és com
l'exemple més il·lustratiu de tots. Què passa?
Fabricar xips és una acometida probabilística.
O sigui, saps que... Un percentatge dels que
surtin de la línia no compliran el requisit necessari
i tindran certs nuclis dels xips que no estaran
disponibles perquè hi haurà un fall a la producció.
Llavors, aquests xips, bàsicament, el que es
fan vells és que es descarten. Perquè, clar,
com que no saps quin fallarà, és un procés molt
estocàstic, per tant, aquests xips, literal,
els tens que tirar i els tens que considerar
merma. Apple fa una cosa, evidentment no ho ha
inventat Apple, però el que s'hi ha inventat
és crear una categoria en aquest procés. És que,
clar, els xips més difícils de fabricar, diguem,
que podrien ser els que fas servir amb la línia
de l'iPhone Pro, què passa? Que aquest xip els
fas servir exclusivament per aquest dispositiu.
Per tant, aquest, i vaig a fer servir el verb
encara que és incorrecte, vinatge, no serveix
per popular un dispositiu de sota. Com si passa,
per exemple, amb els MacBook Air. Què passa?
Quan tu selecciones un xip superior en un MacBook
Air, l'única diferència és que el que selecciones,
aquell, no tenia cap defecte i aquest és el xip
regular. Però el que tenia defecte, el que fan
és que els desactiven uns nuclis, independentment
dels que siguin, i els té igual en quin punt
falla de la cadena, i aquests són els que estan
vint, perquè tenen selectivament uns nuclis desactivats.
Què passa? Que això amb l'iPhone Pro no es pot
fer, perquè l'iPhone Pro porta uns xips diferents
que l'iPhone normal. Llavors, què va passar?
Que estaven sentats sobre una quantitat absurda
de xips defectuosos i van dir, mira, saps què?
Traurem un dispositiu, un ordinador, que no comparteix
res d'arquitectura, o sigui que no té un comparatiu
amb un xip d'iPhone, perquè tots són de la sèrie
M, no de la sèrie A. I vam dir, mira, escolta,
agafarem aquests i saps què? Doncs li enxufarem
tots els xips efectuosos de l'iPhone. Per tant,
literalment, el MacBook Neo, des d'un punt de
vista de computació, és un producte gratuït per
ells. Perquè allò, literal, ho anaven a tirar.
O sigui, es tenien en una ossa de bessura i vam
dir, mira, saps què? En lloc de tirar-ho, farem
un ordinador amb totes les sobres d'aquest xip.
Per tant, és un xip molt curiós perquè no el
veuràs en cap altre producte de la línia. Perquè
els iPhone Pros, l'any següent... no els venen
a 100 euros menys, sinó que desapareixen de la
línia, només els fabriquen durant un any. Per
tant, tots aquells xips que han sortit defectuosos,
ara estan vehiculant-se cap a altres dispositius.
Aquesta, per mi, aquesta idea d'economia circular
dintre de la línia de producció i de com funcionen
els productes dins Apple i com es nutreixen de
les diferents tecnologies, jo crec que aquesta
és una de les coses... per la qual aquest home
serà recordat, com aquest mestre d'operacions
i gestió de la cadena logística. I no sé què
m'anaves a dir del MacBook Neo. No, que estava
buscant això. Era una d'aquelles coses que anava
a comentar-ho abans. Però com que no me'n recordava
el nom del MacBook Neo, que trobo que és una
de les grans coses que deixen herència. És que
per la gent com tu i com jo, que més o menys
coneixem una mica aquest món d'Apple i... No
ens anem a sorprendre de res. Hi ha un llibre
que és molt interessant, que es diu Apple in
China, que diria que va des de l'any passat,
una cosa així, ara no recordo de qui és. No sóc
llegir aquest tipus de narrativa, perquè penso
moltes vegades que aquests llibres són per, com
et diria, com literatura més introductoria per
gent que no s'ha exposat mai a com funciona
més o menys la cadena logística d'una empresa
d'aquest tipus i a vegades et dona la sensació
com que estàs llegint coses repetides, saps?
L'altre, no ho sé, farà sis o set mesos,
me'l vaig posar al Kindle, com saps allò del sample,
que te'l llegeixes al principi, i vaig dir,
mira, va, convinc reading, si m'agrada el primer
capítol em quedo, si no, no, però me'l vaig
posar sense cap tipus d'esperança, sense cap
tipus d'esperança. Hostia, em vaig llegir el
primer capítol i immediatament, o sigui, me'l
vaig llegir d'una tirada i em vaig comprar el
llibre al moment, perquè... Bé, a més, vaig tenir
sort perquè... No et passa a vegades que els
Kindle estan a Zenon 99, alguns, per algun motiu?
Sí, sí, sí. Estava Apple in China per Zenon 99
i vaig dir, mira, tio, si a sobre has tingut
sort, macho. I... No, no sé si... Primer que
és una lectura, per tota la gent que hagi arribat
a 45 minuts d'aquest episodi, és recomanable,
perquè pot ser que li interessi el rotllo, però
no només és una lectura interessant. que t'explica
des d'un punt de vista de com d'arredar les
escenes, com funciona la seva cadena logística
i com s'aconsegueix aquesta fita d'aconseguir
posar 600.000 dispositius al dia només en una
línia de producte, sinó que t'explica una cosa
que és molt interessant i és com la relació entre
Xina i Apple i com Occident va prendre en algun
moment la decisió de dir, mira, escolta, moure
tota la meva economia industrial i producció
fora, o sigui, faré l'offshore de tota aquesta
indústria, a canvi que els meus ciutadans o els
meus paisanos tinguin tecnologia barata, i veus
com aquesta tensió, que ara, per cert, està molt
de moda amb aquest rotllo del reshoring, de tornar
a portar cap a casa la producció, però t'explica
molt bé com ha estat el fet que... es prengués
aquesta decisió en el seu dia que tu tinguessis
dispositius com iPhones a comprar per 800 euros
i no per 4.000. I és un molt bon relat perquè
a vegades aquí... es mesclen com temes polítics,
de dir, no, és que, jo què sé, aquells van treure
la producció i ara són els dolents perquè ara
estem produint a Xina i aquí hem perdut la feina
de tota aquesta gent que treballava a la indústria.
Però t'explica, i em sembla un relat molt interessant
perquè com que desmitifica moltes coses, com
era condició necessària el fet de... treure tota
la producció, i això va venir tot de la mà de
Tim Cook, de treure d'Estats Units la producció,
no sóc als Estats Units perquè Apple és una empresa
americana, i portar-la a Xina... per poder tenir
dispositius barats per la teva població, a canvi
de perdre tota l'IP i tota la teva capacitat
productiva i la teva indústria, que després ha
repercutit en moltes coses i ara estem recollint
els fruits d'aquesta problemàtica. I és curiós.
Llibre recomanat, per cert. Mira, no ho volia
mencionar, però ara que jo us he mencionat això,
és un bon punt. Més coses? Tinc moltes més coses.
Avui no podria parar. Molt bé. Altres coses que
m'han agradat. de Tim Cook. La consistència
i la cadència. Això per mi és una cosa que abans
et treien un Apple, et treien un MacBook i no
sabies si l'actualitzarien amb 3 anys. Abans
sortia, no sé, el mític iMac i potser al cap
de 5 anys encara estava per actualitzar. Ara,
mira, amb més o menys fortuna, saps que cada
any tens una nova versió. del mateix producte.
Any, any i mig, més o menys. Però vull dir, crec
que aquesta eficiència en la cadena productiva
també s'ha traslladat amb el fet que cada any
els dispositius es renovin amb molta més constància.
Possiblement també ha pressionat perquè la competència
ho fa d'una manera molt agressiva i, no ho sé,
per exemple, abans un iPad podia passar-se 3
anys sense una actualització. Avui és impensable.
Avui cada any tens un iPad Pro nou, inclús els
MacBook Air, un MacBook Air podia passar. anys
sense actualitzar-se. Ara, hòstia, cada any
tu ja saps, inclús sabries quasi, quasi, potser
no al mes, però sí com més o menys durant quina
finestra, no? O sigui, ara ja està aquesta cadència
quasi, quasi matemàtica, no?, que al setembre
tens iPhones nous, Apple Watch nous, saps que
a l'octubre hi ha una venda Mac on surten el,
no sé, on presenten el nou M no sé quantos, saps
que sis mesos després vindrà l'M no sé quantos,
però hi ha una cadència amb els dispositius que...
És fantàstic. I crec que li dona molta predictibilitat
a la línia de producte. I el que tu deies, que
s'ha expandit d'una manera... I molta gent
es queixa que no s'entén la línia de producte.
Jo aquesta gent els convidaria a que entressin
a la pàgina de Samsung o de LG i que intentessin
entendre alguna cosa. És a dir, penso que realment
les d'Apple... dins el que cap, a menys que
no te'n vagis a coses tan minimalistes, m'ho
invento, com Tesla, que dius, tio, té dos models,
saps? Et puc triar entre aquest i aquest. Crec
que Apple, a l'escala que opera, que tingui
una línia de producte tan escueta, crec que és
més una excepció que una norma. Així que crec
que aquest punt és positiu per Tim Cook. Quins
punts negatius tens més, o què? Bueno, en realitat,
punts negatius no t'he donat gaires. Punts negatius
no té gaires. Ara els punts negatius. I no dir
res. Has comentat el del Neo, però no era un
punt negatiu. És que no era un punt negatiu.
No era un punt negatiu. No, no. Si tingués que
pensar en punts negatius, et diria les Vision
Pro, per mi, claríssim. Punt negatiu claríssim.
Primer, un. Primer els llistem i després entrem
amb cada un. El segon... O sigui, per mi jo crec
que el segon ha estat... Com es diu en català
això? Esgarrepa, no? No, avariciós. L'avarícia
a l'App Store. És a dir... Sí, sí, sí. Bon maló
aquest. Innecessària, però a nivells que dius...
Tio, no sé... O sigui... Em sembla com el mític
lloc on està molt bé tu, com a un líder d'una
companyia, saber aplicar pressió segons quins
llocs perquè les coses tinguin endavant. Aquí
veig pressió totalment innecessària. O sigui,
es va ficar en un jardí amb tots aquests litigis
que jo crec que al final va succeir una mica.
Saps l'efecte aquest que sempre mencionem de
la casa de la Barbara Streisand? Doncs el mateix.
Tio, vas voler ser tan avariciós i et vas voler
quedar com estar a l'última pela de tot, que
dius, tio, no valia la pena, saps? I aquest per
mi és cagada. El cotxe, si el vols posar, però
ja et dic, a mi el cotxe no em sembla cagada
en el sentit que, tio, potser has perdut una
oportunitat. Bueno, sí, és possible, però...
Com que tampoc has sortit al mercat, tampoc tens
el d'això de dir, no, és que seria bo, seria
dolent. És que no ho tens molt clar. Però quina
inversió va rebre? Perquè, igualment, es va tirar
molta pasta allà. Ha estat 10 anys de projecte?
No me'n recordo i no vull dir una tonteria,
però crec que no era un milió de pavos l'any,
vull dir, ni 10, potser eren 100 o 1.000. No,
però veus? Mira, aquest és bon punt. Històricament,
Tim Cook ha sigut el CEO que més... ha tingut
el ràtio d'I més D versus facturació. De llarg.
Però de llarg vull dir-te que és incomparable.
És una companyia que ha mantingut sempre molt
baix aquest ràtio i ara, si expandim el ràtio
i el canviem a inversió amb CAPEX versus facturació
fins al punt que et menges tot el teu cashflow
lliure, Et diria que ara mateix la companyia
de les grans americanes és la que més baixa ho
té perquè és l'única que no està invertint en
datacenters. És a dir, l'única que ara mateix
està treballant amb cashflows positius i molt
expansionistes és ella, perquè la resta, o sigui,
tot el seu cashflow lliure l'està invertint
directament en datacenters. Totes i cada una.
I cosa que és molt curiosa, perquè és una política
expansionista molt agressiva. Per exemple, jo
me'n recordo que has mencionat tu abans tot
el rotllo de meta amb el metavers del seu dia,
comparat amb el que estan fent ara, és un error
de redondetge. O sigui, el que es van gastar
amb tot el rotllo del metavers, comparat amb
el que estan fent ara, és una dècima part o menys.
Però aquest punt curiós. Llavors, sí, el de...
I clar, i si ho vols ficar en el bucket de cagades,
encara jo no el posaria perquè per mi està TBD,
està Siri i la IA. Això és un question mark gegant.
Perquè, no sé, els dies que sembla que Antròpic
guanya molta pasta, han fotut la cagada de la
vida, quan sembla que ens estem deixant molts
calés amb Càpex i això mai a la vida ho podrem
rentabilitzar, llavors sembla que Apple són els
més llestos del món. No et sabria dir. Jo ni
ningú. Si algú sapigués... No, no, no. Hi ha
una cosa que em sembla recordar d'haver escoltat
un podcast i tu segurament tens dades sobre això,
que és el tema de la quantitat de caix que té
Apple al banc. A diferència d'altres empreses,
és una empresa extremadament eficient en caix
i que té grandíssimes reserves. Et podria executar
qualsevol tipus d'operació en comprant en caix,
en metàl·lic. No sé si això està més influenciada
a Tim Cook o què. Però sí que em sembla que funcionaven...
No, no, és molt bon punt. Steve Jobs ja era una
mica horder, o sigui, com que guardava molt,
però Tim Cook ha magnificat aquesta idea i només
perquè vegis també fins al punt, eh? Quina diries
que és l'adquisició més cara d'Apple? Beats.
Heavy, eh? 3 billions, eh? Sí, ben cerdat. Sí,
sí, sí. Oh, yeah. Tres billions... Em sonava
que... Quan va sortir vaig dir, no entenc res,
saps? No entenc res. No, en el seu dia es pot
fer un episodi sencer de l'adquisició de Beats,
però vull dir, només perquè vegis com que la
teva màxima adquisició en els nivells que estàs
jugant... Són 3 bilions? Jo què sé. Google fa
4 dies per aquella buit, per aquella merda de...
Què feien aquells? Ciberseguretat, no? Sí, va
pagar 30 bilions. Microsoft per Activision Blizzard
va pagar 54 o 60 bilions. O sigui, les xifres
que s'estan manegant... A dia d'avui són...
Tio, si l'altre dia OpenAI va comprar un podcast
per més pasta. Ho recordes? Sí, sí, els de TV,
SCN, no sé quantos. Que els comprem a nosaltres?
Que els comprem a nosaltres? No, nosaltres no
estem a la venda, Marc. Són molt barats, tio.
Ja ho saben, els de Parlem. Bueno, bueno, bueno,
però, o sigui... A aquest nivell de barats, només
que ho compri per una mil·lèsima part d'això,
estic encantat. Es van gastar més pasta amb això
que no Beats amb Apple. Per tant, un dels motius
pel qual, històricament, Apple ha conservat molta
caixa és A, ha sigut molt cautelosa amb l'IMSD
i amb el CAPEX, sobretot. B, mai ha fet inversions
d'emerge en acquisitions aquests gegants, és
el que tu dius, el meme aquest d'amb el caix
d'Apple podria comprar Tesla-Disney i Oracle-Combine,
per dir alguna cosa. Sí, sí, és bastant.
Exacte. I després l'altre és que amb l'única
cosa que han invertit al caix, o invertit, no
és la paraula correcta, però és que l'han estat
gastant d'una manera bèstia, és el que comentàvem
al principi de tot. que ha estat amb el buyback
de les accions. Ha tingut el programa de buyback
d'accions més agressiu de totes les empreses
fins al punt que diu si segueixen aquest ritme
l'acabaran tornant a una empresa privada. És
broma, eh? Tinc una pregunta per tu. Sí, respecte
de les cagades, perquè has mencionat cagades
per acció, coses que has fet, però moltes vegades
no s'analitzen les cagades per omissió, coses
que podries haver fet, però per no haver-les
fet representen una cagada. Per exemple, I això
es sabrà més mirant una retrospectiva d'aquí
uns anys. Apple no havent entrat a la cursa dels
Large Language Models, no sé si serà una cagada
per omissió o no. O no haver comprat certes empreses
que potser a Apple els podrien haver anat molt
bé. Quina creus que ha estat la gran cagada
d'Apple per omissió? O sigui, la que per omissió
es recordarà com la gran cagada? Sí, això passa.
evidentment serà aquesta, la de no haver entrat
a la cursa del CAPEX de la IA. Per què? Precisament
crec que Apple està invertint molt en llenguatges
més petits, en computació local, que jo crec
que per aquí és on aniran els nous hardware
d'Apple. De totes les Mac 7, totes menys una han
entrat en aquesta cursa. Tens com un take molt
contrari, no, des d'Apple? És a dir, tens dos
opcions. Opció una és, doncs, què és el que tothom
està esperant? El que tothom està esperant és,
tio, això és la... és el segon internet, no?
És com la revolució que estàvem esperant. Aquests
llenguatges comencen a autoensenyar-se ells
mateixos i comencen a crear productes ells mateixos
i, per tant, són com la següent arm frontera
de producte i és el que et dona com les vitamines
i, en aquest cas, veus com tothom tancarà files,
no? I diran, escolteu, xerenyors, això m'ho
guardo per mi, no? Llavors, en aquest cas, és
clarament la cagada per omissió o... o... Està
l'opció 2. en aquest escenari. Per això dic
que no es pot saber què és. Resulta que aquí
hem començat a invertir com bojos, hem començat
a posar dark fiber, per posar-te en analogia
de l'època d'internet, que no som capaços al
final, no hem sabut què fotre amb això i no tenim
compute, o sigui, no tenim aplicacions per satisfer
tot aquest compute que tenim i llavors vindrà
Apple i dirà, mira, jo no he gastat un duro,
ara et compraré tots els datacenters a 30 cèntims
al dòlar i seré com el rei, no? Per tant, aquesta...
No et puc dir que sigui bona o dolenta perquè
jo crec que encara no hem vist l'escenari en
el qual es materialitza. Si seguim fent aquest
podcast dintre de cinc anys, potser tenim més
informació. Però ara mateix no la tens. Clar,
per això vull dir que has caigut al meu parany,
que era el que diguessis aquest, que és el que
sabia que no vas dir perquè tothom hauria dit
aquest. Però jo dic que no es pot saber. Dic
que aquest en concret no es pot saber. Ara mateix
no et puc dir si és una cagada. Clar, perquè
és com està passant ara mateix, però d'aquells
que ja ha passat el seu arc d'acció, diguem,
i que ja s'hi ha comès un error per omissió
de l'any 2011 a aquest any, per exemple. És
bona pregunta, eh? Que ja s'hi pugui saber,
hòstia, si en retrospectiva va ser una bona cagada,
però algo que no van fer. No, i tu pregunto des
del desconeixement, eh? A veure, a veure, ara...
Et vaig atreure al meu llibre de coses que jo
penso però que segurament no hauríem mogut
l'agulla gaire. Però jo penso que hi ha una oportunitat
perduda d'Apple que ara sembla que estan tornant
a reactivar en el seu dia amb productes de casa.
Em poso un exemple. Històricament Apple fabricava...
routers. Per cert, els millors. De llarg. Algú
espectacular. Apple sempre ha intentat entrar
en aquest vertical de dir, tio, aquests productes
són una merda, ningú els entén, fot aquest, apreta
un botó i funciona. Els routers d'Apple eren
així. El que passa és que a Espanya no hem viscut
aquesta problemàtica perquè sempre, històricament,
ha vingut el tio de Movistar, t'ha enxufat el
router i s'ha pirat. I allà s'ha quedat. Però
hi ha un mercat molt gran en països on no és
així. on literal, a tu t'arriba la palometa
d'Ethernet i tu t'has de comprar un router
i l'has d'enxufar. I Apple tenia un molt bon
negoci, que el seu nom també era molt bo, que
es deien Airports. Els Airports aquests funcionaven
molt bé. De fet, jo recordo que els teníem, se
sincronitzava molt bé la música entre ells, eren
molt bons dispositius. I van matar aquesta línia
de casa. Justament en el moment en què Amazon
va començar a despegar, amb tota la part d'Alexa
i productes de casa on literal es van fer d'or
perquè ara ens estem oblidant una mica però Alexa
abans de tot el rotllo de la IA era la cosa més
popular del món i tothom parlava d'Alexa i era
l'hòstia i Apple va ser un zero en aquell vertical
perquè va matar els seus productes de casa i
mai es va voler posar en aquest fregat possiblement
és un error menor veient com les magnituds de
coses que estàs barallant a dia d'avui. Però
per mi aquest potser podria haver sigut com una
oportunitat perduda. Potser. No tinc una millor
resposta, eh? Déu-n'hi-do, eh? Bueno, recordarem
Tim Apple com una persona que ha fet més bé que
mal al planeta. Això ho tinc bastant clar.