A veure, per on comencem avui? Avui comencem
de dol. Estem de dol, eh? Vaig de negre, eh?
Tu vas de negre, jo no. Jo porto una samarreta
d'un cat cafè de... de Tailàndia o d'Indonesia,
no me'n recordo, d'aquests llocs, són d'aquests...
samarretes de viatge d'aquestes que, sorprèsment,
són de molt bona qualitat. Jo vaig esponsoritzat.
Home, home, normalment sóc jo el que fa el product...
Bueno, no, normalment ets tu el que fa el product
placement de les meves coses. Perquè tu tens
tot el merch de Mars Base visible. L'ampolla...
De forma subliminal sempre te la trec, eh? I
la tassa, la tassa també. Sí, avui no la tinc,
però sí, també de tant en tant surt. Exacte.
Exacte. Bueno, com que ningú més ens dona coses,
doncs ja està. Al final les he de col·legueu,
no? Però bueno. Home, el que dèiem, no? Dol relatiu.
O sigui, dol, hem d'explicar. Dol perquè...
És que em fa fins i tot vergonya explicar -ho,
tio. He estat jugant amb OpenClaw, si l'eina
aquesta que s'ha posat molt de moda en les últimes
dues o tres setmanes, que és aquesta eina d'agèntica
que ha causat furor a internet perquè... Jo no
sé si és una campanya de màrqueting orquestrada,
estic bastant conspirant una mica amb el tema,
perquè jo no he aconseguit fer -lo arribar...
a coses tan bones, però diuen que és que fa falta
almenys una setmana d'ús continuat perquè aprengui
a fer coses. Bueno, ok. És el, ho haureu vist,
l'eina aquesta de què vam parlar, que va començar
sent... Com es deia, tio? Cloudbot, primer, després
molt, molt bot, i al final... I després OpenClaw,
sí. Que, per cert, aquesta setmana ha adquirit,
comprat, no sé exactament què, OpenAI. que ha
estat adquirit, no que ells hagin comprat a OpenAI.
No, no, no, per OpenAI em refereixo, sí, sí,
òbviament, no els hi ha anat tan bé encara, no.
No, exacte, però bueno, que el feràs un projecte
d'una sola persona, però, doncs això, jo he
estat jugant amb aquest tema, més que res per
la curiositat, perquè dic, hòstia, tot el tema
agèntic he sentit que m'ha passat una miqueta
per la dreta, així com altres coses d'AI, sí
que he estat, no et diré molt al dia, però bastant
ficat, no? Ja em considero una persona més o
menys, bueno, destra en aquest tema. La veritat
és que amb el tema dels agents m'ha passat una
miqueta per la dreta i vaig dir, home, vaig invertir,
vaig haver de treballar el cap de setmana per
recuperar hores de la setmana i vaig dir, doncs
vaig invertir -ho, entre altres coses, en aquest
projecte, no? I vaig fer un set -up, que era
una miqueta de tallaré, perquè hi ha dues maneres
de treballar amb això, val? Una és la de fer
-ho... a lo loco, la de vaig, com es diu en castellà,
a calzon quitao, que és una expressió que sempre
m'ha fet molt fàstic i molta gràcia a la vegada,
i és la de tu t'ho instal·les al teu ordinador,
li dones permisos de tot, iau, que sigui el que
Déu vulgui. És un suïcidi de la privacitat, la
seguretat i fins i tot la integritat dels teus
racions. I qui saps també de les teves amistats?
Perquè, bàsicament, com a tota ia pot al·lucinar,
pot prendre decisions. en el teu nom i, no ho
sé, en una d'aquestes, doncs enviar un missatge
que no toca o desborrar una carpeta que no toca
o, jo què sé, no sé si et pot formatejar el disdú,
però no em sorprendria, no? o allò que diu, no,
mira, aquestes fotos, no té sentit que tinguis
fotos de la teva ex i t'esborrar com 10 anys
de fotos, saps? Però t'esborrar totes, no només
les que sortia la ex, més a saber. Després hi
ha l'altra prova. No només això, que a mi aquest
tema em té, o sigui, absolutament aterrat, el
de donar -li permís dins del teu ordinador, perquè
no només poden passar coses d'aquestes, que
jo quasi que et diria que l'escenari en què
et formateja el disc és una cosa, bueno, o sigui,
dintre de lo bo o dolent, com pica cap al mig.
És a dir, cap a la part dolenta, pot ser coses
molt dolentes, eh? Pots com ens fes, no, jo què
sé, donacions a grups reprobables, postejar segons
quin contingut, que a saber... És que, clar,
vull dir, no saps com pensen, no? Vull dir, no
saps quins incentius té, tampoc. Llavors, depèn
del que li diguis, no sé, potser li dones una
directriu i ell ho pren com s'ho pren molt a
pit i ho porta com a l'extrem, no? I a l'extrem
potser vol dir, no sé, fer una declaració incorrecta
a Hisenda. Jo què sé, és que... és que no ho
sé, és que pot tenir conseqüències fatals instal·lar
un altre ordinador. A mi em sembla com que qui
ho faci, Déu meu, o sigui, a calçó enquitada
em sembla brillant i jo ho veig com un iolo aquí,
saps? Però sembla, no ho sé, o sigui, com un
cas d'estudi, eh? Després hi ha l'altre acostament,
que és el de, doncs, ho instal·les en un lloc
molt controlat, no?, dins d'un servidor extern
i que no pugui sortir, diguem, dintre d'una
gàbia. i tu li vas donant el context en què em
toca, el tens sempre controlat, no pots sortir,
té el que se'n diu el least privileged principles,
si has de tenir el mínim de permisos sempre possible
per operar, i quan necessita una cosa, doncs
li dones allò, li pots rebocar quan fa falta
i ja està. Què és el que he fet jo? Jo, per no
entrar en detalls molt tècnics, vaig agafar -me
un Hetzner, que és una empresa de hosting d'Alemanya,
perquè almenys també volia tenir -ho a la Unió
Europea. Vaig instal·lar Docker, vaig ficar -ho
dintre d'un contenidor de Docker i vaig dir,
bueno, si he d'accedir a això, crearé un túnel
per a través del meu ordinador, accedir -hi de
manera remota i ja està, però sempre amb els
permisos mínims, etcètera, etcètera. La veritat
és que vaig aconseguir instal·lar -ho. Vaig cometre
l'error de no fer servir la documentació oficial,
sinó que la que em donava per Perplexity, perquè
vaig dir, bueno, va, vull... Això és una cosa
que m'està anant força bé a nivell d'altres
projectes, en aquest en particular no ha estat
la meva decisió, que és la de poder anar parlant
amb la documentació, perquè la documentació fins
on l'hem fet servir ara, a nivell tècnic, que
és una cosa de lectura i ja està, t'has de fiar,
has de fer servir pas per pas, o has de seguir
pas per pas les coses, i has de tenir la sort
que allò coincideixi amb exactament totes les
versions que tu tens, amb la configuració que
tu tens i tal, i si no, doncs anar buscant altres
llocs, és a dir, si aquella documentació l'han
creat per Ubuntu, per dir alguna cosa, versió
3 .96, no sé per quina versió en van, i tu tens
la 3 .97, pot ser que canviïn coses, i pot ser
que una d'aquelles instruccions no funcioni,
i tinguis la santa potra que funcioni bé o que
no. I aleshores, clar, al punt en què arribes,
ara que en aquesta instrucció que no funciona
exactament, bueno, ja t'has de buscar la vida,
anar a buscar una altra web, preguntar -ho per
Forro, o què sigui, no? Un dels avantatges de
la llei generativa és aquesta, que dius, no,
no, jo agafo una documentació, li passo, li dic,
ei, Ves -me guiant per aquí, d'acord? Ves -me
guiant i ara què he de fer? Ara explica'm aquesta
comanda, que no l'entenc, això per què no ho
fas així, això per què no ho fas així, això no
m'està donant exactament el mateix resultat.
Et poso la captura de pantalla del que m'està
donant i analitza el per què. I la veritat que
amb això jo he aconseguit arribar a llocs molt
més ràpid que el que feia amb documentació tradicional.
Però en aquest cas no, d'acord? En aquest cas
arribes a un punt en què m'ho he instal·lat
tot... I només em faltava l'últim pas, que l
'últim pas és poder accedir a una interfície,
un panell de control, perquè entenem, no des
del meu Mac, o sigui, des del ordinador aquell
en concret virtual sí que podia accedir, però
des del meu Mac no, d'acord? I aleshores hi
havia una cosa, falla per un tema d'autenticació,
que té un token, d'acord? Que bàsicament l'has
de posar igual al servidor que al teu, a la URL
que fa servir per accedir -hi, però diu que és
invàlida, tot i que és copy -paste, eh? Però
no ho està agafant, d'acord? De totes maneres
sí que vaig aconseguir fer -lo funcionar per...
Telegram. Ja li creo una compte a Telegram només
per això, igual que li anava a crear una compte
a GitHub només per això, perquè pugui fer els
meus projectes no amb el meu compte de GitHub,
i si li hagués de fer un telèfon, em compraria
un número de telèfon adicional perquè aquesta
eina operi amb això. És a dir, en una, en el
primer acostament, que és el que he dit al principi,
és bàsicament, tens HER, amb tot, o menys o menys,
el més similar que pots arribar a tenir o que
hem tingut mai a Her, és a dir, una entitat que
està allà i et va dient coses i tu li pots anar
donant ordres i llevat la part dels sentiments,
doncs té tot, perquè fins i tot pots ser proactiu
en anar -te demanant coses, pots tenir background
jobs, etcètera, i pots dir, escolta, cada 30
minuts vés -me dient això, o quan acabis aquesta
eina, o quan creguis que tinc alguna altra eina
de to -do. Què pugui fer avui? M'ho dius i anem
parlant, no? Inclús el punt que hi ha hagut gent
que diu, no, no, és que a mi m'està trucant
per telèfon perquè no l'estic contestant, saps?
Això és molt creepy, val? No, hi ha un vídeo,
però clar, aquests són els que em fan dubtar
que no sigui màrqueting. En canvi, en aquest
altre acostament fas coses que són molt més controlades,
no? És a dir, potser aquí s'ha vacut un altre
tipus de tasques que és la de crees una... un
avatar teu alternatiu i li dones una identitat
pròpia, li dones unes comptes diferents a les
teves perquè no tingui accés a les teves i aleshores
el seu impacte és controlat. Llavors, jo si vull
que treballi en un projecte meu de GitHub, li
dono accés a aquesta compta de GitHub que he
creat per ell, el poso com a contribuïdor dels
meus projectes i ja està. I què vaig fent? Jo
vaig revisant. Aquesta és la premissa. Què passa?
Jo vaig aconseguir activar -lo per Telegram.
I l'estat ens servia un parell de dies, fins
al punt que he intentat que s'arreglessi sol.
No pots, sense que li donis permisos, però és
que al punt que em demanava permisos per controlar
-ho tot, vaig dir, eh, saps? Un moment, un moment,
que vaig dir, no tinc ganes de donar -te permís
de tot. El que faré és, vaig a buscar -hi alguna
manera que pugui... esborrar la configuració
i tornar -ho a recrear. Fins al punt que va dir,
sí, sí, això, si vols puc fer -ho jo. Dic, bueno,
a veure què passa. Pum, ho faig i... Pip! O sigui,
va palmar, va deixar de contestar. O sigui, es
va esborrar el seu propi contenidor de Docker,
imagino la configuració i ja està. Aquí vam assistir
a un suïcidi de la meva llagosta. Bé, ara el
tornaré a instal·lar i a veure si de cop puc
entrar al parell de control, que no és necessari.
però és veritat que hi ha 3 o 4 configuracions
que és molt més còmode fer -les allà que no pas
per codi. I, per exemple, la verificació de WhatsApp,
si vols tenir WhatsApp, has d'entrar allà perquè
et doni un QR per poder -lo activar, per poder
fer la verificació, allò que saps com quan afegeixes
un dispositiu al teu WhatsApp, que et fa escanejar
amb el mòbil un QR, doncs aquest QR només està
allà, no està per la línia de comandes. Per tant,
per això vaig haver de tirar per Telegram, vaig
dir, aixecaré això, i quan pugui accedir al panel
de control, si de cas li faré WhatsApp. No ha
pogut ser. Aleshores, bueno, tasca per aquesta
setmana. La setmana que ve tornaré a intentar,
però ja està. Aquest ha estat una miqueta el
meu resum de la meva experiència amb OpenClaw,
que de moment és bastant decebedora, però soc
conscient que jo tampoc he pres les millors decisions
i que he anat pel camí complicat. Segurament
podria haver fet un anar per allò ràpid, instal·lar
-lo de qualsevol manera i després potser hauria
estat un... Si és més fàcil sempre no donar permís
a les coses i anar -les afegint, que anar -les
traient. I potser per això ve carregat una miqueta
l'experiència. També t'he de dir que, com t
'haurà passat a tu, com ens ha passat una miqueta
a tots, com ens va passar quan va sortir Xatxepete,
encara no estem preparats mentalment per, un,
tenir l'hàbit de tenir aquest tipus d'eina,
i dos, no estem preparats pel concepte d'infinit.
I per què dic el concepte d'infinit? És perquè,
clar, normalment, com dèiem en episodis anteriors,
fins al coll d'ampolla l'hem tingut amb el
no sé fer això. I ara, amb eines com ChatGPT,
Perplexity, Claude i tot això, al coll d'ampolla
l'hem passat una miqueta més endavant, al cicle
de vida del projecte A, puc començar això, puc
desenvolupar això i puc fins i tot arribar a
mantenir això, però arribo a un punt en què passa
una altra cosa. En canvi, aquí és com un li pots
tirar tantes coses que pots... gestionar infinites
coses, infinits projectes, i no estem preparats
per això, per una cosa que va a la velocitat
de la llum, per dir alguna cosa, de manera de
pensar, té coneixement infinit, té recursos infinits,
i que tu, inclús, pots demanar que gestioni els
projectes que tu no arribes a gestionar. Si tu
arribes a muntar bé, pots anar muntant OpenClaw
d'aquests i que es vagin gestionant els uns
als altres. Aquest concepte d'infinit, jo crec
que no estem preparats per tenir -lo, però potser
m'estic anticipant. És que jo em pensava que,
Era un suïcidi més romàntic. És molt fred, el
que tu em dius. Jo pensava que realment havíeu
tingut com una discussió i el tio havia decidit
com treure's la vida o alguna cosa així. No,
no, però t'ho dic en sèrio, com ho has dit?
No, no, com ho has dit? El primer que em va venir
al cap era, hòstia, aquest tio l'estan maltractant
o el que sigui i saps com el Tamagotchi, saps?
Ha decidit no viure més. i ha dit, riu, doncs
me'n vaig d'aquest món, saps? Pensar que era
una cosa d'aquestes, no, ha sigut un suïcidi
molt tècnic, és a dir, t'hauràs burrat del tòquer,
saps? Sí, però així com en tots els episodis
apocalíptics aquests que ens expliquen que la
IA matarà les persones perquè resoldrà que realment
les màquines no ens necessiten a nosaltres per
mantenir el planeta o perquè ens veuen que nosaltres
som la principal amenaça del planeta i, per tant,
ens erradicaran, que és una premissa pràcticament...
totes les pel·lis apocalíptiques aquestes de
les màquines ens aniquilaran, no sé quin escenari
seria al revés. El d'una màquina pren consciència
i diu, ua, vaya merda, món en el qual m'has
invocat, jo no vull viure aquí amb suïcidis,
saps? O sigui, no, perquè no pateix de les mateixes
coses que nosaltres. I una pregunta, o sigui,
quan... És que jo et vaig enviar un WhatsApp
i tu em vas enviar com un autoresponder amb allò
que et vaig enviar com una captura de pantalla,
com dient, jo no sé què, no sé què, no està verificat,
tal, no sé quantos. D'on surt això? Això l'hi
va enviar a tota la gent que et va escriure missatges,
també? No, només a tu. De fet, és curiós, perquè
tu em vas passar un WhatsApp dient -me, tio,
què és això? I era el missatge que havia d'haver
rebut jo per verificar la meva compta de WhatsApp.
Però, en canvi, te'l va enviar a tu, només a
tu, vaig mirar i no havia enviat aquest missatge
a ningú més, amb el teu número de telèfon. O
sigui, no som collons, el va treure... Deu haver
-hi algun bug o perquè segurament tenia la teva
conversa en primer pla i potser va agafar aquella
i ho va enviar allà, saps? No ho sé, deus ser
un fallo de producte, però és veritat que molta
gent, o sigui, una de les falles conegudes que
tenia OpenClaw, sobretot al principi, era la
que enviava els missatges de verificació, enviava
missatges de, ja no el de verificació, sinó el
missatge d'error, que t'estàs passant de quota.
OpenAI, Cloud, els models que facis servir, enviar
-ho a gent ràndom del teu WhatsApp. Pel que fos,
ho estàvem enviant a més gent. En el meu cas
això no va passar, però és veritat que a tu et
va arribar el missatge de verificació amb el
teu número de telèfon i tan sols amb el meu.
Per tant, sí. A veure, al final és un projecte
que el mateix creador ja ho diu. Això és una
cosa que és un beta sent molt generosos. Per
tant, vés amb compte. De fet, quan el... diguem,
el wizard, el procés d'instal·lació d'OpenClaw,
el primer que et diu és, ojo, aquesta eina pot
ser perillosa. Estàs d'acord en instal·lar -ho?
Directament la paraula és perillosa. Hi ha el
logo radioactiu al costat, com si em vés amb
compte, noi. No, però a tot arreu ja et va posant,
inclús de vegades amb frases gracioses del pal,
ei, això tot és Vive X, o sigui, tu mateix. Si
estàs fent servir això és perquè et prens poques
precaucions a la vida. És una declaració d'intencions.
M'agrada que li enviï per fer -te sentir com
vergonya social el de, eh, els teus tòquens han
expirat, segur que també et deuen enviar quan
et deuen dir, has passat el teu límit de la targeta
de crèdit, perquè et sentis malament socialment,
ho envia als teus amics, saps? De fet, una de
les coses amb què vaig perdre més temps, al final,
en el procés de configuració, perquè et facis
una idea, vaig perdre quatre hores, tres de les
quals va ser amb una configuració que per dos...
missatges d'error que no són correctes o no
són molt clars, ni tan sols ell ni la documentació
podien saber què collons estava passant allà,
no? I llavors vaig esborrar -ho tot, vaig tornar
a començar i la segona vegada, en una hora, ho
vaig tenir, val? Un d'ells, és que només me
'n recordo d'un, un d'ells era que m'arribava
un missatge per Telegram dient -me que havia
passat la meva cuota, val? D'OpenAI. I dic,
que raro, saps dir, jo no tinc, no, o sigui,
no he passat de la cuota aquesta. El que passa
és que... com que havia configurat per API i
no per la interfície web, per lo que fos, doncs
per API allà has de comprar uns crèdits a part.
I jo no ho sabia. Però no t'ho diu enlloc, saps?
I, de fet, tu hi he de posar aquell error tant
a l'OpenClaw, no perquè no funcionava, però
a totes les ies que hi hagués per allà, i enlloc
et deia això. Això et deia que diu, no, ui, és
que això és que estàs fent servir un model molt
car o que potser el servidor no està contestant
bé i, en realitat, no. No tenies cap crèdit.
Però el missatge és d'aquests missatges genèrics.
ja està mal configurat en aquest sentit. Mal
experiència usuària, en general. L'altre que
estic veient, un altre que està morint d'èxit,
és Raspberry Pi. O sigui, ara tothom s'ho està
muntant en una Raspberry Pi com per tenir -ho
separat del teu compte, com en quin és el dispositiu
més econòmic, no? O sigui, estan com els pijos
que ho fan amb Macs Minis, no? I després està
com... la gent de peu que es compra Raspberry
Pi. No és dolenta, eh? És com per pensar -ho,
fer -ne servir una per això. Bueno, de fet, és
que el... crec que ja va ser aquest cap de setmana,
o el dilluns o el dimarts, va sortir un equip
de xinesos que han aconseguit replicar o fer
un equivalent d'OpenClaw que no necessiti tant
de hardware. i que és, no me'n recordo, però
que és com 100 vegades més eficient, molt més
comprimit i que requereix molta menys màquina.
I que això realment podries córrer -ho gairebé
en un pen d'USB, saps? Però sí, sí, la Raspberry
aniria sobradíssim en aquest sentit. I curiós
que ho hagi adquirit o comprat o agafat el fundador
i portat -lo a l'equip OpenAI, eh? Curiós, eh?
No tinc teories al respecte. No sé si n'hauria
de tenir, però és veritat que hi ha molt el mantra
aquest que OpenAI està una miqueta en la merda.
Jo no compro aquesta teoria, no m'agradaria
apostar en contra de Sam Altman, igual que tu
no apostes en contra d'Elon Musk, jo crec que
apostar en contra de Sam Altman també és bastant
incorrecte, però és una empresa que al final
està sent com cap de bandera amb aquest tipus
de sector. Per molt que... Google o Nvidia o
què sigui, puguin tenir els collons agafats per
aquí, per allà i per baix i per la dreta, jo
no veig que sigui un moviment de desesperació.
Sí que ha estat un bon moviment, és a dir, en
el moment en què el Peter Steinberger, em sembla
que es diu, el fundador d'OpenClaw, va dir,
me'n vaig a Silicon Valley, vaig una setmana
a Silicon Valley. A veure, estava bastant encantat
que anava a veure les empreses. Vull dir, a qui
collons anava? Segurament el van convidar a tot
arreu i van dir, vine't cap aquí, que et farem
una oferta. I ha tingut ofertes de Google, de
Meta, d'OpenAI i no sé quina altra, no? Anthropic
no. Em sembla que ell va dir que Anthropic l'únic
que li van fer va ser enviar -li... Com es diu
això? Notes del seu departament legal, saps?
Amenaces del departament legal. Per tant, aquí
no han jugat molt bé els d'Anthropic. Doncs podem
estar contents amb ell, perquè amb la de crèdits
que li han hagut cremar, aquest noi, només que
li haguessin donat un refer al Cout, una campanyeta
d'afiliats, ja podrien estar contents. Sí, i
l'única cosa que té sentit, que li dona una
miqueta de crèdit, i no pen intended, en aquest
sentit, per l'adquisició d'OpenAI, és que...
I això ho he llegit per aire, no és opinió meva,
però diuen, home, si poses dos més dos igual
a quatre, no? És a dir, amb Jony Ive, que estaven
fent tècnicament aquest dispositiu que ho ha
de canviar tot, en l'Helifotes OpenClaw, que
és el que més s'ha costat a tenir un assistent
personal com el de la pel·li a la butxaca, a
veure per qui anden els trets. per qui anden
els trets, i per això ha estat el moviment aquest,
segurament ha anat desesperada i segurament ha
estat els que han posat 10 vegades més pasta
que la resta. Ara, dir que això serà el que canviarà
la indústria, no ho sé. Dir que això fa que OpenAI
recuperi posicions i que s'havia despenjat i
ara torna a estar cap davant de la curset. Tampoc
ho veig. Ara, que això significa que Google està
enfonsat i que Meta i tal han perdut l'oportunitat
de la seva vida, o Anthropic. Tampoc, saps? No
sé, trobo que hi ha molta premsa rosa al voltant
d'això. Els guanyadors i els perdedors en aquesta
guerra. Fa un any, Gonya Nacional, i ara és la
nena bonica de la intel·ligència artificial.
O sigui, el que fa sis mesos era l'últim tot
de la fila, ara és el que està davant. Per cert,
ja que l'has mencionat, Tiro una bola curvada
d'aquestes. Jony Ive, has vist el Ferrari
que ha presentat, o no, la seva empresa de disseny?
No, no, no. És que és molt graciós, Àlex. És
que aquest home està predestinat a... a fabricar
coses cares. No li agrada fer coses normals.
Ell necessita fer coses molt cares a la vida.
Hem presentat el nou Ferrari, que és el primer
Ferrari elèctric, i no hi ha imatges de l'exterior,
però sí de la part interior que l'ha dissenyat
la seva empresa de disseny. I em fa molta gràcia
perquè posen... molt èmfasi en una cosa que,
jo què sé, als anys 90 era com la cosa més normal
del món, però en el retorn dels botons, saps?
I de les palanquetes. Llavors, tu, quan... És
a dir, hi ha com una espècie de mescla o més
que mescla, diguem, fusió entre la part de la
digital i la part tàctil, no? És a dir, han volgut
com juntar aquestes dues experiències i... Jo
crec que quan et puges en aquest cotxe i et comences
a tocar els botonets, o sigui, et sents com una
persona que es puja en un F -22 per primera vegada
i és pilot d'un navió de combat i té com 30
.000 botonets que sembla que, en total, al final
per anar 80 per les rondes, ja em diràs, però
que sembla que tens com aquí eines per deploiar
missils i destronar... guerrilles terroristes
pel mig del que ja estan, doncs tens el mateix
tu amb el teu Ferrari i res, ho han presentat
l'altre dia i no ho sabia, però després vaig
veure que era Johnny, l'empresa de Johnny F.
aquesta que es diu LoveFrom, no entenc com es
diu, que està amb el Marc Newson aquell, han
presentat el cotxe i ells han fet l'interior
i si el veus és com el mític vídeo d'aquests
de presentació d'Apple. on diu alumínium amb
aquella paraula tan britànica i tan tancada que
té ell, és tota l'estona el mateix. Jo me'l
miraré, no en tinc idea, però sí que és veritat
que aprofito per fer una denúncia social, que
és la de prou iPads enganxats als cotxes. És
que no acabo d'entendre aquesta transició estúpida.
Ja te l'explico. Es diuen diners, eh? O sigui,
és pasta. És més barat tu ficar un iPad que començar
a ficar botonets, ja et dic, no té més. Però
segur que ha causat molts més accidents, tio,
que això, perquè les distraccions causades per
la pantalla... Merda, a quina pantalla està el
que necessito ara en aquest moment, saps? No
té cap... No sé, tio, no té sentit al món, no
té cap sentit i va en contra de les regles de
memòria muscular, d'intuïció... No, no, o sigui,
no té cap sentit i quan... No, no, no, és que
no és moment pollavella. És que això és molt
real i de veritat, eh? És el que tu dius, eh?
O sigui, ves amb compte que... O sigui, és molt
maco quan t'ho ensenyen, però a l'hora de l
'experiència de conduir -ho, si tu, per exemple,
estàs en una situació en la que... Diguem que
hi ha un canvi de temperatura a fora perquè està
nevant i se t'entela el vidre. Fill, per trobar
el botonet aquell de com desempenyar el vidre
o per treure el... És impossible! És impossible!
Si hi ha la premissa que has de desentelar el
vidre és que no veus què hi ha davant. Com collons
has de trobar... el botó que et farà desentar
el vidre en aquella pantalla remenant entre 30
.000 ajustos i és impossible. No ho sé, a mi
aquest tema em té... O sigui, perquè és d'aquestes
merdes que te les han venut com a alguna cosa
positiva. És a dir, tu dius, no, això és el nou,
no? O sigui, és el següent pas de l'evolució
tecnològica. Però en realitat és un pas enrere
gegant. O sigui, i estic d'acord, eh, que...
El fet de tenir una pantalla molt gran allà pot
tenir certes ajudes i pot formar part de l'entreteniment
del vehicle. De fet, et diria que els més conservadors
en tot plegat, malgrat la opinió sigui contraintuitiva,
és Tesla, que té una pantalleta allà. Si tu ara
mires com són els Mercedes, els Audis i els BMWs
o els Porsche, per exemple, per dir -te alguna
cosa, les pantalles van de punta a punta del
vehicle. i n'hi ha vàries. És a dir, no, no,
és que s'ho han pres, o sigui, sí, perquè jo
crec que han jugat una mica la cursa aquesta
de veure qui la té més llarga, llavors Tesla
va començar amb el rotllet, va veure que funcionava
i la indústria alemana, que més o menys li va
enganxar contra peu, diu, saps què, doncs jo
més. O sigui, va doblar l'aposta. Si tu ara
mires els interiors d'un Mercedes, un Audi,
un BMW, veuràs que les pantalles van del retrovisor
al retrovisor, però és que és tot. És a dir,
a mi, cada vegada que veig aquestes coses i...
Perdó que has obert aquest tema, però és que
a mi això me'n sent molt. Cada vegada que veig
aquestes coses penso, o sigui, si ja és difícil
mantenir software en una pantalla amb una resolució
estàndard, com collons has de mantenir la UI?
És a dir, cada vegada que vols fer una actualització
d'aquest producte, perquè m'imagino que diferents
cotxes portaran diferents resolucions, diferents
tamanys, hi haurà diferents pantalles en cada
un. Com has de mantenir el repositori de codi
aquest per assegurar -te que no hi ha ni un sol?
el que no vols mai en una pantalla de cotxe és
que hi hagi un bug o un glitch visual. Mira,
jo què sé, si perdo la barra de navegació en
el finder del Mac, que per cert va passar a l
'última actualització de la 26 .3, em sembla
que era, que és una putada, però no passa res
perquè no es mora ningú. O sigui, tu no vulguis
tenir un problema amb un error visual en una
d'aquestes pantalles, perquè al final, cony,
vas amb una caixa de metall a 120 km per hora
per l'autopista, o sigui que no és poca broma,
saps? I no ho sé, o sigui, em té molt sorprès
que... Ostres, no ho sé, tio, la indústria i
la mare del vehicle, això és pel podcast de la
nova mobilitat, però... O sigui, és increïble
com tenint la joia de la corona de la indústria
d'automòbil, ens hem pagat un tiro al peu i
hem dit això és una merda i... I ara farem cotxes
elèctrics que no tenim ni puta idea de fer -los
i començarem a posar pantalles que tampoc tenim
ni idea de fer software i ara començarem a fer
això. És incomprensible, però en fi, res, tu
has obert el meló de les pantalles. Què més tenim?
Tu tenies un altre tema. Avui hi ha un altre
tema que és molt interessant, sí senyor, i és
que, mira, ara parlàvem d'actualitzacions d
'Apple, d'iOS i de Mac. i a la 26 .4, que és
la següent beta. Ara Apple, des de les... No
et podria dir quina iOS és, perquè era entre
el 26 i el 18, igual des del 15 -16, es va començar
a posar bastant sèria a no entregar tot de primeres
al setembre, en aquella cadència de juny -setembre,
que nosaltres sempre fem al setembre, l'episodi
de juny, que té repercussió en la nova versió
del setembre. sinó que parcialment, o sigui,
anuncia moltes coses al juny, les llança parcialment
al setembre i després fa la punt 1, la punt 2,
la punt 3, la punt 4 i cada una d'elles porta
algunes de les coses que ja havien anunciat,
excepte, òbviament, Siri, que no arribarà mai.
O sigui, es va anunciar fa any i mig i encara
no ha vingut. Tenia que ser la 26 .3, no ha sigut.
Diuen que la 26 .4 tampoc serà. Ser executiu
d'Apple jo crec que té més tolerància a la incompetència
que a la política. El que més intolerància a
la incompetència té... No ho sé, però tu no creus
que la política és la cosa que més intolerància
a la incompetència té? És a dir, si tu fas alguna
cosa malament com a polític no et passa res.
Té tolerància per la incompetència, vols dir.
Has dit tolerància a la incompetència. Sí, és
molt tolerant amb la incompetència. O sigui,
com a polític, si fas coses malament, bueno,
tampoc és que et facin fora el primer dia. Vull
dir... En general, saps? Vull dir... Clar, tu
estàs allà i si no ets tu activament que dius
limiteixo, ningú et fa fora. Llavors, bueno...
I a més, com que ara l'atenció que tenim és
tan curta per les coses, clar, hi ha un escàndol...
i al cap de dos dies n'hi ha un altre i ja ningú
se'n recorda. O sigui, no sé. En el moment que
passa allò dels trens, el ministre de Foment
ha de dimitir. Però com que ja ningú se'n recorda,
i perquè fa dues setmanes és el paleolític de
Twitter, doncs ja ningú se'n recorda. Llavors,
amb Apple passa una mica el mateix. O sigui,
molt fort. Jo estic segur que els equips s'han
reestructurat internament i segur que hi ha hagut
despidos i aquestes coses, però a mi em cauria
la guerra de vergonya si gestionés aquest equip.
Dit això, segur que ha de ser molt difícil internament
moure aquestes coses perquè si no estàs en les
seves sabates és difícil d'entendre la complexitat
de la seva feina. Dit això, s'estan acostumant
a llançar coses, dic llançar, vull dir desplegar
i anunciar coses en les minors releases, és a
dir, a la punt 1, a la punt 2 o a la punt 3.
A la punt 4, 26 .4, que estarà disponible aquesta
primavera, tindrem vídeo a Apple Podcasts. No
per primera vegada, perquè històricament ja ho
suportava, si tenies dos fits diferents, un amb
vídeo i un amb àudio, es podria fer, és a dir,
Apple Podcast venia suportant vídeo, anem a dir,
entre cometes, molt supersimplificat, a l'antigua,
des de fa ja molt temps, però ara ho farà d'una
manera més, diguem, a la YouTube o a la Spotify,
i és ja un dels, o sigui, el tercer, diguem,
gran player que fa que el podcasting sigui vídeo
ell. És de YouTube i Spotify, no ho entenc? Sí.
I en què ens afecta això a nosaltres? T'afecta
en diverses coses. Primer... Què canviarà? No...
Amb nosaltres no. Ah, bueno. O sigui, amb nosaltres
és que pujarem el vídeo. També tenim vídeo Apple
Podcast, també, que també està bé. És a dir,
la gent veurà... En lloc de veure el vídeo YouTube...
No, no és res, però Buzzsprout no t'ho dona.
Per tant, ho has de fer de manera nativa. A Spotify
ho havies de fer de manera nativa. Bona pregunta,
bona pregunta. Clar, és que és molt curiós. És
molt paradoxal que en la peça més costosa de
servir... Bé, en realitat no és paradoxal, té
molt sentit. que en cada un dels grans players,
Spotify, Apple i YouTube, hagis de pujar com
una peça de vídeo diferent per cada una perquè
són incompatibles entre ells. O sigui, evidentment
té molt sentit perquè són jardins tancats, però
és curiós, no? Vull dir, que hi hagi com tres
mecanismes de grans, tres mecanismes de distribució
de vídeo i tots facin servir com la seva història,
no? La part més curiosa és que, de la mateixa
manera que el vídeo de YouTube i Spotify Sí que
el justegen ells. Apple, com tu dius, històricament,
Apple en l'ecosistema de podcast no ha pagat
mai pel hosting, entre cometes, perquè ell purament
és un distribuïdor, és a dir, purament sempre
ha sigut la base de dades o el repositori on
els podcasts han estat, però realment... Apple
mai ha ajustejat un arxiu d'àudio. Sempre ha
vingut de les mans dels hosts, com ara mencionaves,
jo si vols menciono rss .com i faig aquí la cunya
publicitària. Ha sortit millor en vídeo perquè
s'ha vist també, si ho estic escoltant amb àudio,
s'ha perdut una mica la gràcia de la cunya.
Però això, no? Aquests han sigut qui han pagat
la festa de la banda i Apple simplement ha posat
la distribució. És a dir, ha dit, mira, jo tinc
històricament, quasi per un accident històric
en l'iPod, tenia la base de dades o el repositori
on estaven tots els podcasts i era el directori,
com si diguéssim, i tots els players es connectaven
allà. Això ha funcionat molt bé durant molt temps,
però ara sembla que els que ho estan fent amb
un... el sistema propietari, digue -li Spotify,
digue -li YouTube, li estaven menjant la torrada,
no? I la seva resposta contra això ha estat,
o sigui, evidentment s'havia de posar les piles
en el vídeo, o sigui, havia de fer alguna cosa,
sí o sí, i sembla que a la 26 .4 a partir d'ara
hi ha vídeo a Apple Podcasts, però amb la particularitat
que es manté aquest... aquesta particularitat
que el vídeo no el justegen ells, tampoc el justegen
ells el vídeo, sinó que va de la part dels hosts
també. És a dir, el dia que Buzzsprout permeti
això, quan ells ho permetin, podran pujar vídeo,
però aquest vídeo haurà d'estar hospedat a un
host. No serà Apple qui el servirà directament.
Entenc que també tindrà la típica estratègia
d'anem a promocionar els que puguin vídeo i
ja sé. Això seguríssim. Aquí tindràs com els
features, els que tinguin vídeo sortiran, com
allò que posaves les subscripcions i et pujaven
a dalt i sorties com un feature podcast. Sí,
allò que ens va anar tan bé a nosaltres. Exacte,
exacte. Sí, de fet... Gràcies a això estem on
estem, eh? Exacte, correcte, o sigui, gràcies
a l'Alberto perquè ho va descobrir ell, en realitat,
però sí, sí, un gran descobriment, però sí, segur
que passarà com la mateixa jugadeta amb el vídeo,
estarà exactament el mateix, amb l'única particularitat
que és això, no?, que el vídeo... seran com aquests
tercers els que s'encarregaran de pagar la banda
i no serà Apple de la mateixa manera que sí que
ara ho fa Spotify o ho fa YouTube, per exemple,
no? És a dir, que són ells els que paguen la
banda a canvi d'inserir la publicitat ells directament
i monetitzar aquell contingut, però bueno, ja
forma part del seu mode de negoci. És molt curiós
perquè jo crec que Apple tenia una jugada difícil
perquè al final ells no podien fer el hosting
del vídeo perquè si històricament mai l'havien
fet de l'àudio era una mica estrany que t'amofessin
del vídeo, no? I Clar, allà puja tothom, als
shows. És a dir, ells no són responsables tampoc
del catàleg editorial. Al final tenen una plataforma,
supersimplificant -ho, és una mica una plataforma
neutra, en aquest sentit. Neutra en el sentit
que ells no... no hi participen, sinó que ells
en un món més o menys ideal diuen, escolta, aquest
és el nostre directori, tu pots pujar aquí amb
els nostres partners, pots pujar aquí els teus
podcasts i la gent els escolta on sigui. És curiós,
mira, ho tindràs sí ara a l'estiu. O sigui,
el que m'estàs venint a dir és que m'he d'esforçar
més en fer els shorts i pujar -los, no? Perquè
és que no... És a dir, no veig com... O sigui,
igual que en Spotify, eh? Tu poses el vídeo a
Spotify, però jo crec que de moment la quota
de mercat de vídeo d'Spotify és molt baixa i...
Creus que és baixa? Jo crec que no, eh? Jo crec
que no. La de vídeo, eh? Jo no et dic podcast.
Podcast a Spotify és alta i han apostat molt
per això i ha crescut i tal. Però vídeo? Tio,
qui mira vídeo a Spotify? De fet, és que no sé,
no és ni una associació d'aquelles immediates,
no? Jo no sé ni... Si és perquè nosaltres no
n'estem acostumats, que podria ser, però, per
exemple, Spotify és el principal canal d'aquest
podcast. O sigui, és d'on ve la major part de
les escoltes. Però és àudio, precisament. No,
i t'ho dic perquè... Perquè no tenim res més.
Però per defecte et descarrega el vídeo, eh?
O sigui, per defecte, si tu mires vídeos de Spotify,
per defecte et baixa el vídeo. Has de ser tu
els settings. Per tant, t'inflaria les mètriques.
No són reals, perquè és una persona que només
vol l'àudio i tampoc et mira el vídeo. Bueno,
ho sé. Ho trobo raro, perquè al final, una de
les avantatges de mirar els podcasts a YouTube
és que tens certes eines a YouTube, que tens
el modo cine, per si tu vols, tens els subtítols,
tens altres controls, que en una plataforma no
nativa de vídeo no tens encara i que sempre van
a remolc, no? Spotify què pot tenir? Pot tenir
el per 1, per 2, per 3, per 4, però perquè això
també com que funciona per àudio en realitat
és poca innovació, no? Però sí que YouTube ha
fet molta més innovació en aquest sentit a l
'hora de posar control sobre vídeo. Però no ho
sé, el mateix scroll de YouTube que tens a l
'escriure aquell fi... aquell calibrat fi de
poder veure on vas, com fas el hover... Bueno,
aquest tipus de coses... És que ara em mataràs,
eh? O sigui, potser hauríem de fer més els deures
nosaltres. Però jo crec que tot això... Jo crec
que tot això a Spotify està, eh? Jo crec, eh?
No, no, segurament. Jo no ho faig servir perquè
no... Encara ho associ... De fet, només he escoltat
algun podcast a Spotify si estava en exclusiva
allà i m'ha fet mandra i ho he acabat traient,
saps? Vull dir, perquè al final... No, no, jo
igual, jo igual. És a dir, el meu flux de treball
d'escoltar i la rutina d'escoltar és, per defecte,
jo tinc tot Apple Podcast i les coses que necessiten
vídeo per veure's... les segueixo com a YouTube
i faig com una espècie de subscripció així en
diagonal, que dius, mira, publiquen, doncs miro
el vídeo, però Spotify només ho faig servir per
la música i ja saps quin tipus de música escolto,
vull dir que podria fer servir CDs. O sigui,
per mi Spotify és una eina... absolutament reemplaçable.
Mira, o sigui, l'altre dia em va... El que us
explicava l'altre... Ah, no, sí, va ser al directe
aquell l'altre dia. Em va descobrir la Rosalia
quasi per error, saps? Perquè li vaig demanar,
escolta, m'han dit que aquesta noia canta molt
bé i és catalana, posa alguna mica d'ella, una
mica de música de la Rosalia. Li vaig dir això
al DJ de Spotify i em va posar coses de la Rosalia.
Et va agradar, et va agradar, jo ho estic, sí,
sí. Sí, jo perquè com que va ser aquell fenomen
també que va arribar, és una mica d'aquests
fenòmens de cap de setmana, no? La cançó aquesta
de Berkheim, si no la recordo malament, la de,
hòstia, és la millor cançó que s'ha composada
els últims 200 anys, saps? És com, bueno, saps?
Sentir coses millors, no està mal, està prou
bé, si t'agrada aquest estil, encara que no
t'agradi, també pot estar bé. Jo reconec que
hi ha cançó dintre del que hi ha, doncs, guai.
Però vull dir, no és el meu estil. No sé si configurarà
l'escena musical dels propers 20 anys, saps?
Aquella, o si l'haurà canviat. Jo, modestament,
crec que no, però el Garros li ha fet grans coses.
Sí, no li trauré cap tipus de... No li trauré
cap tipus de medi, perquè falten catalans, no
en sobren, saps? No, no, correcte, correcte.
Saps que vaig tenir l'oportunitat de conèixer
l'empetit comitè el 2021 i vaig seclinar l'opció,
però és que no sabia ni qui era, jo no sabia
ni qui era. No, no, no sabia ni què era. De fet,
sí, sí, estava with music, però no per with music,
eh? Era perquè... No, no, no, o sigui, cuidado,
eh? Era perquè per històries de la vida, em sembla
que era com una associació, no sé, com una associació
de jamón serrano, una merda d'aquestes, una
merda d'aquestes, que el meu pare estava ficat
per tema càrnic, feia com un meet and greet,
feia un meet and greet de gays en el backstage
abans d'un concert amb aquesta associació. El
meu pare em va dir, escolta, i ara que ho penso,
ja sabia qui era Rosalía, el que va ser que no
li posava cara, però en el seu moment ja em va
dir si volia, perquè jo no tenia ni idea. I ho
vaig comentar a With Music, perquè llavors estava
a With Music, i una noia que treballava a With
Music em va dir, hola Rosalía, jo vull anar,
jo vull anar. Era a Madrid, eh? O sigui, s'havia
d'anar a Madrid per fer això, eh? I li vaig
dir, bueno, jo no hi penso anar, perquè, a veure,
jo no aniré a Madrid, i a més aquesta noia, que
li desitjo el millor, i estic segur que és boníssima,
però, a veure... però jo estic aquí avui i no
vull anar a Madrid. Li vaig dir, vols anar -hi
tu? I tio, que t'ha agafat les entrades, va
pillar una setmana a Madrid, nen, i la va anar
a conèixer. T'hi cagues? És la persona més famosa
que no has arribat a conèixer perquè no has volgut?
No, no, però què? Per favor, això de perquè no
has volgut ha sonat fatal. No li vas voler donar
audiència a la Rosalía. No, és que s'ha sonat
fatal. No és que no la vaig voler conèixer, és
que no tenia... que possiblement no tenia coneixement
de la magnitud, no? I també és un tema d'arc
d'interessos. O sigui, perquè jo què sé, Àlex,
tu saps qui és el campió del món de tirambarc?
No, oi? No, tinc ni idea. Per qui no t'interessa
el tirambarc? Clar que no. Llavors, clar, a mi
la música pop m'interessa, bueno, és normal,
no? I vaig pensar, home, doncs potser no era
el meu lloc per estar. Però aquella noia... Tio,
va agafar el puto A -B i se'n va anar a Madrid
amb la meva entrada i tio, va anar allà a conèixer
Rosario. I no sé, no, no. Hi ha gent que és visionària.
Hi ha gent que és visionària. Jo no estic en
aquesta èlit dels visionaris, però estic pensant
en la persona més famosa que no he conegut. Estic
pensant, però no. Segur que és ella. oportunitats
que hagis deixat d'escapar. Sí, no, la tinc
claríssima, la tinc claríssima, quina és l'oportunitat
que hagis d'escapar. Però, o sigui, la vaig
deixar escapar, però quasi, quasi, perquè era
petit i era imbècil. Però, o sigui, saps el que
és? Que em vaig avergonyir tant en el moment,
em vaig fer tan petit que vaig ser incapaç d
'emetre una sola paraula. O sigui, si ara em
tornés a passar això, aviam, aviam. Aviam, entrava
en un restaurant i estava darrere la meva tieta
i la meva tieta li va obrir la porta a Fernando
Alonso. Home, el teu amic. El meu heroi de la
infància. Fernando Alonso, el meu heroi de la
infància. Li va obrir la porta i jo el vaig veure
i em vaig quedar com... No m'ho puc... Àlex,
o sigui, vaig cortocircuitar. Tio, me'n vaig
quedar en blanc. No vaig saber actuar. Sí, no
vaig saber actuar. Ara, si em passés ara, bueno,
o sigui, és que agafaria unes manilles i me'n
manillaria ell directament. Li diria, no marxem
d'aquí fins que tu i jo no haguem tingut una
conversa. Així que... Vas cortocircuitar perquè
no saps parlar castellà, bàsicament, saps? No
devien sortir les paraules, saps? És que no em
van sortir les paraules, Àlex, tio. Li va obrir
la porta al restaurant i me la vaig veure allà
i vaig dir, quina oportunitat perduda. Ho penso,
a vegades me vaig... de dormir i penso, vas perdre
aquesta oportunitat. Però en aquest cas hi era
una persona famosa, vull dir, de vegades hi ha
moltes coses, que és com la de la Rosalia, potser
el... Jo crec que el 2021 ja era relativament
coneguda, no? Sí, igual no la petava tant com
ara, però una mica sí, jo crec que una mica sí,
ja, sí. Però vull dir que hi ha algunes d'aquestes
oportunitats que tenen sentit mirant cap enrere,
vull dir, jo me'n recordo que a mi em van presentar
els de Wallbox... quan estaven a la uni, saps?
Perquè jo vivia amb un company de classe seu
i em va dir, tio, mira, que has de conèixer aquests
xavals, l'Enric, i l'altre no se'ls diu, que
estan muntant una cosa per cotxes elèctrics i
que jo crec que ho petaran, són molt bons. I
vam intercanviar un parell de correus, no vam
acabar quedant, a mi jo aleshores no invertia
tampoc, vull dir que no veia tampoc un encaix
amb què podíem parlar, vull dir, clarament no
anava a ser clients de Mercedes, jo crec, potser
encara no havia ni començat l'empresa, mira
què et dic, eh? I no vaig veure clar quin era
l'encaix i vaig deixar passar, saps? Però tu
imagines si jo hagués arribat a ser un business
angel d'això, saps? No, clar, és que en aquell
moment ni tan sols invertia, no? O sigui, jo
penso en coses d'aquestes que mirant enrere
o l'altra, aquesta és més famosa, l'he explicat
més d'un cop, no? Vull dir que la meva família
és de Cervera i a través del meu cosí, que és
amic de la família Márquez, doncs jo vaig fer
la primera pàgina web del Marc Márquez, no? Però
vaig acabar cansant d'allò perquè no eren un
gran client, per no dir que no eren ni un client
bo. I vaig dir, bueno, tenia altres coses millors
a fer, saps? Amb la uni i tot això, i tenia un
grup de música i altres interessos, i ho vaig
deixar córrer, saps? Perquè vaig pensar, tothom
deia, no, aquest xaval és molt bo, arribarà molt
lluny, i vaig pensar, bueno, ok, pot ser, però
ara per ara no estan pagant les factures. No
m'interessa, saps? No m'interessa ni pagar
bé ni treballar bé amb aquella gent, saps? Vull
dir... I llavors ho vaig deixar córrer. Ara,
vés a saber com m'hauria anat si allò hagués
anat bé i jo hagués estat el CTO de la família
Márquez. Vés a saber, vull dir, tampoc. Que pots
anar molt gran per algú, pots anar molt petit
per algú altre, però que m'hauria guanyat molt
bé la vida, potser després, sí, però clar, no
hauria fet, potser no hauria fet la carrera,
no hauria fet altres coses, però és bastant curiós.
En aquell moment, el xaval tenia 12 anys, per
dir alguna cosa, crec, i jo en tindria 16. Vull
dir que... Per allà anaven els tiros. Clar, mirant
enrere dius, hola tio, el que vas deixar passar,
saps? Bueno, però jo què sé. Segur que n'he
tingut més d'aquestes, n'he tingut alguna altra.
Per això ho deia, per això som gent que en el
moment no és famosa, que té una potencialitat
i no tothom pot saber cap a aquest tema. Ara,
també et diré, crec que no... No he encertat
cap d'aquestes que jo hagi dit, això ho acabarà
petant i a hores inverteixo en això o em fico
molt en aquest tema o aquest grup, en segueixo,
aquest esportista i després hagin arribat superlluny.
No, saps? No s'ha donat el cas. A veure, sempre
les veus en retrospectiva. Està clar, està clar.
A veure, aquí a tu t'havia de dir amb 16 anys
que a saber, o sigui, jo... Sort que no et vaig
conèixer amb 16 anys, perquè devia ser insubortable.
Imagina't que tu t'havien de dir que un xaval
de 12, que et diu que era un puto renacuajo,
aquell havia de ser el campió del món de MotoGP.
És que l'arc... De cervera, no ha sortit res
bo allà en tota la vida. Exacte, que dius, tio,
de cervera, què conya ha sortit de cervera, no?
O sigui, l'arc de connexió era molt difícil,
era molt difícil. Aquest era impossible. Molt
bé, doncs ja ho tindríem, no? Ja ho tindríem,
ja ho tindríem. Bastant rodó. Demà, quan surti
aquest episodi, tenim un convidat molt especial.
No anuncio per si a casa es tira enrere a última
hora, que aquestes coses sempre poden passar
i ja tenim un parell de persones d'aquestes
que han de venir a convidar que ens han deixat
tirats o que ens ho han posposat diverses vegades.
Per tant, toquem fusta, esperem que demà hi hagi
l'episodi amb el que... que... que hem anunciat
per Patreon, això sí, per Patreon i pel grup
de WhatsApp, i que podem celebrar -ho, perquè
certament pot sortir molt bé o molt malament,
pot ser el millor episodi fins ara, o el pitjor,
perquè no tinc ni idea per on sortirà. Bueno,
serà el pitjor, l'únic que podria ser el pitjor
és que agraéssim tu i jo sols, ja està, això
seria el pitjor. Ah, bueno, no, però aleshores
agafarem la gent que ve de públic, els fotem
a la taula i au, ha fet Artúlia. Vuit tios parlant
de tecnologia, perquè bàsicament crec que no
tenim ni una dona registrada. però bueno, clar,
així que res, toquem fusta i ens veiem demà.