Sí. Ah, nen, que estem en directe. Això ja està
gravat, no? Sí, sí. És que no ho sé mai, tio,
saps? Estem en l'aire. Senyors, avui serà complicat
perquè tenim dos Marc's. Aleshores, quan jo digui
Marc, hem de definir un protocol, que és Marc
1, Marc 2... Marc 2 sona malament. Marc 2, perquè...
Perquè si ho dius molt ràpid... Què sona? Marc
2, Marc 2, Marc 2, Marc 2. Ah, Marc 2! Això em
passava quan era petit. Quan anava a colònies
hi havia dos Marc, i sempre el Marc 1. Marc,
ho vas passar malament a la infància. Exacte.
Marc 1 i Marc 2, jo Marc 1, sisplau. Digues Hamon
molt ràpid, no?, en aquestes coses, i tot això.
Marc, com estàs? Bé, em fa molta il·lusió aquest
episodi. De fet, a mi també, i ara ho comentarem,
però hi ha una cosa que estàvem aquí dient. Són
les dues persones menys musicals que conec, probablement,
i s'estaven parlant... del DJ d'Spotify. O sigui,
a tu t'ha canviat la vida, perquè tu dius que
la funcionalitat del DJ d'Spotify, que jo la
trobo horrenda, perquè m'intenta colar coses
que a mi no m'agraden, i a part parla molt.
Dius, jo vull escoltar música, no una persona
que parla. I a tu t'agrada perquè... et treu
la feina d'haver de pensar la música que has
d'escoltar. Sí, jo crec que hi ha grans veritats
sobre la música. La primera és que quan eres
petit només compraves la música per la caràtula
que venia en el CD i perquè t'agradava molt
la Britney Spears i volies veure com sortia a
la caràtuleta. Perquè tu has comprat molts CDs.
Tens cara d'haver -ne comprat tres a la teva
vida. No, però jo comprava aquests CDs de les
nenes que eren guapes de l'època, perquè llavors,
clar, tenies 13 anyets i et feia gràcia veure
això. Jo recordo que era la Britney Spears, hi
havia quatre més, també. Això, la primera. La
segona és... La gran veritat és que... Sempre...
depèn amb qui et trobes i et diu què és la millor
música, i tothom sempre referència la música,
diu que és la millor la de l'època quan ells
tenien 18 anys. Coronatrisme, eh? Exacte, el
problema no és que fos aquella la millor època,
és que tu tenies 18 anys i era la teva puta millor
època, saps? Llavors, clar, t'has quedat amb
la música bona de la teva època. I llavors, què
passava? Que per mi això era un problema, perquè
no sabia molt bé què escoltar, perquè, clar,
tant em posava algú de Bob Dylan com, no sé,
com la Beyoncé, llavors m'entrava una mica en
un espiral mental molt perniciós. va passar que
el DJ de Spotify em va solucionar aquest problema
perquè jo si el posava... I llavors m'ho diu
com si jo fos guai, saps? Em diu I got the best
themes for you today com jo penso, joder, tio,
si té els bons temes per mi, aquest tio s'està
cuidant de mi, i a més m'agrada la veu que té
i tal, i llavors em posa música guapa i res,
i l'altre dia és que és això que us volia dir,
que l'altre dia vaig dir és que, tio, si se'm
senteix al costat és com jo ho vaig dir aquí,
crec, si se'm senteix al costat la... com es
diu aquesta noia? La Rosalia no la coneixeria
i no la coneixeria, i llavors quan vaig sortir
vaig dir Joder, és greu, això. És que realment
no li poso cara a la Rosalia. No he escoltat
mai res d'ella. I li vaig dir al DJ, DJ X, can
you... Si ho posa en una etiqueta de Rosalia
aquí per animar -me a la tarda. I tio, em va
posar una cosa de Rosalia i ho fa bé. Et va agradar.
Em va agradar, em va agradar molt. Marc, tu tenies
una anècdota amb el DJ d'Spotify. Sí, de fet,
la meva primera feina amb una empresa de veritat,
una start -up, en el moment en què ningú parlava
de start -ups, va ser una empresa que es deia
Strands, que encara existeix avui, fa coses molt
diferents, i fèiem recomanadors de música. Vam
començar fent recomanadors de música, que al
final era un sistema, una matriu gegant, amb
intel·ligència artificial d'aquella època, això
va ser plan del 2000, i molt poc. I a partir
d'una cançó, A partir d'una llavor et treia
una playlist a corda, però no en funció del tipus
de música, sinó en funció del teu gust. I el
que fèiem era agafar les playlists que tu tenies
en el teu iTunes... i les volcàvem al sistema
i a partir d'allò fèiem el sistema de recomanació
aquest. I això va ser... Durant molts anys vam
estar fent això, que a casa em deien, però tu
què fas a l'empresa? De què treballeu jo? No
ho sabia explicar. Era una cosa molt estranya,
era Startup, perquè és una empresa que busca
el seu model de negoci, perquè evidentment aquí
el model de negoci era molt etèrio, doncs això
és el que fèiem nosaltres. Buscava el model de
l'agost. I per què em sorprèn que si jo ara
penso en Strands, penso en productes financers,
i ara m'estàs venent una cosa de música? Perquè
va virar... És una història molt llarga, però
sí, sí, efectivament, l'empresa va anar canviant
de recomanadors de música a xarxa social tipus
trava, i després va emigrar a empresa que es
deia fer els mobile de les banques online. la
part mobile. O sigui, va pivotar... Fa uns anys
es va vendre, fa uns anys. És com primera empresa
que pivota de dos models exitosos a un fracassat.
O sigui, va estar primer en el correcte i va
pivotar en el incorrecte. Aquesta era la tesi
del fundador, que al final els accionistes el
van fer fora per muntar la part de finances,
que va ser la que realment ha funcionat com a
empresa, però... però empresa així no on estava,
no un Spotify. De fet, Spotify ens va venir a
veure aquí a les oficines de Barcelona. És interessant.
Quan eren uns 21 dies i no els vam fer ni cas.
Perquè la part de DJ que tu has dit, que l'has
dit off the record, no sé si ho podies dir, però
que la patent la va vendre. Sí, sí, la patent...
Jo no, l'empresa la va... De fet, el fundador...
No estaries aquí si l'haguessis patentat. Bueno,
estaries patrocinant. Sí, estaria. El fundador
de l'empresa, el Francisco Martín, la va anar
a ensenyar a Apple, i Apple, com que són molt
murris, ja ho sabeu, doncs s'ho van copiar,
però nosaltres ho teníem tot patentat. La interfície
gràfica, una part... La vam fer, la interfície
gràfica, el motor de recomanació, el que es va
quedar... Apple. Però s'ho va fer perquè s'ho
van copiar, els van demanar, i quan els van demanar
van haver de pagar a través d'una segona empresa,
això ja sí, és el fofo de rècord, a través d
'una empresa que no era Apple, que es podia veure
bo, però al final es va vendre la patent a aquesta
gent. No passa res, això està en català, no ho
escolta ningú. Aquí pots dir tots els afrets
que vulguis. No, clar, és que m'ha fet gràcia
perquè dic, hòstia, hi ha aquestes històries
que potser algú de les camufla com, no, això,
li van vendre la patent, no? I en realitat és
com, no, en realitat se la van copiar, els vam
denunciar, vam aconseguir que ens paguessin.
Sí, però... Què ven més, no? Però no és tan maco,
eh? És que m'ha aconseguit que es pagués que...
diguéssim que l'empresa se la va treure de sobre,
aquella patent, perquè estava enfocada en el
tema dels bancs i tal, i això ja no era el foco,
i aleshores, però clar, s'arriba a saber que
Apple et vol comprar una patent perquè l'has
denunciat, aleshores, hòstia, això canvia de
xifra, no? Val molts diners. Sí, sí, sí, però
bueno, jo no estava allà. Molt bé, anem a presentar
-te, perquè per rotlla de foca terrestre avui
ens visita un home que ens ha vist néixer, i
segurament vas escoltar el primer episodi, Marc,
abans que el gravéssim, fins i tot, i puc afirmar
que per nosaltres ets una mètrica. No només ets
una persona de la nostra comunitat i un amic,
sinó que ets una mètrica. Sovint, quan Marc U
i jo planifiquem les coses, que és no gaire sovint,
pensem, aquest episodi és pel Monguió. O ara
fa episodis que... O què pensarà el Monguió
d'això? Tenim com la North Star de l'excel·lència
de qualitat i sabem que quan ens allunyem de
la llum... que il·lumina el nostre camí, diem,
aquí portem massa episodis que el Monguió potser
ja no ens escolta. I això és veritat. Si busques
Monguió, el nostre conversa de WhatsApp surt
molts cops. Per tant, escolta, tot això què t
'emportes? Si ens allunyem, com deia, d'aquest
camí, segurament acabarem sent un programa sensacionalista,
populista, generalista i, en resum, un programa
que podria acabar a TV3 o RAC1. Vull dir, cosa
que no ens interessa. El Marc ha alternat feines
de fundador amb rols de direcció tècnica d'empreses
com Softonic o Strands, que ara mateix la comentaves,
i ara tens una dotzena de col·laboracions com
a advisor, que t'haurem de preguntar si són
pagades o no, i si paguen més que l'èxit que
vas tenir amb la teva empresa JobsBCN, o sigui,
realment tot això no dona ni per esponsoritzar
un episodi de foc a terra. Dit això, sabem que
el Marc és dels nostres, has perdut pocs esforços
de forquilla, però últimament no vens gaires,
perquè, una, no estàs al grup de WhatsApp, i
això ja t'ho he dit, vas sortir al grup de WhatsApp,
però sabem que quan vens, dones joc, I no només
et guardes els safrets pels esmorzars de Forquilla,
sinó que també el portes aquí, així que amb el
teu... Plata d'aula, benvingut al podcast de
Forquilla Tecnològica, que és Foncaterra. Com
estàs? Moltes gràcies. Em sento molt honorat
d'estar aquí. I avui és curiós, perquè quan
hem fet la prèvia has dit, bueno, jo avui he
vingut a jugar, i tu no sabies que havíem portat
el Monopoly. No, no, havia vist algun episodi
que havíem portat el Monopoly, però no havia
vist... No sabia, no sabia. Has vingut literalment
a jugar. De fet, quan em vas dir, vols venir?
És una encerrona, o què? No, no, no, era real,
era real. Era real, perquè és això també una
de les coses que hem pensat. A la nostra comunitat,
de fet, no ets el primer que ve de la comunitat,
el Roger Casals va ser el primer, els habituals,
els esmorzars, i ha vingut de convidat. És que
tenim gent molt potent a la nostra comunitat.
Hem de donar també visibilitat a això i sabem
que tu portes temes interessants. No hem preparat
gaire això. Tu deies start -up, trobar el seu
model de negoci. Nosaltres encara estem intentant
saber. Com collons articulem el monopoli? Amb
el capellades ens va sortir força bé. Crec que
va quedar bastant resultant. Avui hem preparat
3 o 4 cosetes. A veure què tal. Hem de determinar
que només jugaràs tu, perquè en aquell no havíem
pensat que si tiràvem el Marc i jo, ens fèiem
les preguntes a nosaltres mateixos. No, però
en vam respondre unes quantes. Jo vaig comprar
al Camp de l'Europa. Avui només tiraràs tu,
no sé per què ens hem posat tu i jo allà, també.
Així que, quan tu vulguis, perquè això determinarà
de què parlem avui. Vinga, va. Aquí tens. Aquí
tenim temes, eh? De dos en dos, si jugaves. Bé,
quatre. Vinga, quatre. Un, dos, tres, quatre.
Hòstia! Bé, bé. Està bé perquè tenim els carrers
que determinen els temes, les d'impostos sobre
el capital, que són preguntes fotudes. O sigui,
s'ha anat a caure directament a una d'aquelles
preguntes incòmodes. Vinga, va. Focaterra és
un podcast per emprenedors. i de tecnologia.
Per tant, no podem fer la pregunta del broncano
aquella, quan estàs l'últim cop que has follat,
o quants diners tens al banc, perquè sabem que
cap de les dues tenen una resposta que seria
molt popular. Però d'aquestes de preguntes compromeses,
sí. Per exemple, per quan vas vendre la teva
empresa? Quatre xavos. Es pot dir o no? Quatre
xavos. Però ha prescrit o...? No, no, es diu...
En disclosed amount. Sí, no es pot dir. Val.
Però l'ordre de magnitud, què fa? O sigui, papa,
un sopar... No es pot dir. Ni un Rolex, eh? No,
no es pot dir. Hi ha un acord que diu que no
es pot parlar d'aquest tema. Vale. Explicar
si hi ha casquera, JobsBCN, perquè també és
un dels temes... Ja sé que no parlar d'aquest
tema vol dir que són quatre xavos, però és que...
Sí, exacte. Undisclosed amount és un sinònim
de... Però és que no es pot dir. Val. Ostres.
I quina és la raó? Només per entendre -ho, eh?
Bueno, perquè en el contracte un abogat ho va
posar i l'altre també ho va corroborar. Perquè
ho ha l'empresa compradora. El contracte ja
ho diu així. És que a mi això, si em passés,
seria una putada perquè no podria resistir la
temptació de dir -ho. O sigui, jo no sé guardar
secrets. Tu saps aquelles persones que veuen
un botó i diuen, no pots tocar aquest botó, hauries
d'anar a tocar -lo? Sí. No, no, a mi mai m'has
d'explicar un secret perquè jo és que em moro.
O sigui, tinc necessitat d'explicar -ho. És
a dir, jo no estic compartint aquestes coses.
A mi em dius, no em diguis amount, perquè l'explicaré
en algun moment. Jo això me'n recordo perquè
era així i perquè sempre criticava, dic, escolta,
no ho diuen, vol dir que és una merdufia. Però
és que realment, és que... És la base de tots
aquests contactes, ho diu. Si es posen d'acord.
Si ho diuen és perquè els interessa dir -ho,
i aleshores ja ho treuen perquè els interessa,
si no... No, o sigui, crec que no ho explicaria
aquí, però tu, per exemple, m'apretes una miqueta
així... En privat. En privat, t'ho diria tranquil·líssimament.
Sí, però potser en privat sí que li podem aportar.
Crec que no t'ho diria a la Marta, que ets un
tio íntegre. Ets íntegre, tu no ho dius en privat,
tampoc? No siguin mentides, veus? Em costa molt
dir mentides. Però no dir la veritat no és una
mentida. No és una mentida. O sigui, tu et quedaries
així com cara de pòquer i no ens diries res en
privat, eh? No sé, no sé. A mi em costa molt
mentir, em costa moltíssim. Se'm nota, se'm nota.
A mi també, però molt ràpid. En canvi, però no
dir -ho no seria un problema, perquè és íntegra
i ho fa. Però jo no et diria una mentida, jo
simplement t'ho hauria de dir. Necessitem compartir
-ho. Ja que no ens ho diràs, almenys pots parlar
de què era, perquè és un dels temes que podíem
haver tractat avui, que és el tema de JobsBCN.
Jobfluent. Sí, sí, va néixer... Jo crec que
l'història és interessant. Venim el Xavi Sala
i jo de muntar una història semifellida, una
start -up semifellida de continguts online. etapa
passada, i què fem ara? I aleshores ens vam posar
a mirar totes les ofertes de feina que hi havia
al Hacker News, al gran foro de Y Combinator,
a veure què s'ofertaven. Cada mes fan quines
ofertes, quines empreses estan contractant. Ens
vam agafar la llista de totes les 500 que hi
havia i vam mirar quines eren les indústries
que estaven contractant aquí al moment, o el
tipus d'empresa. I un cop vam tenir la llista
i la foto, vam dir, bueno, i què s'està fent
a Barcelona? Perquè el que falti del que hi ha
a Barcelona, el que falti respecte al que s'està
fent a San Francisco, vol dir que aquí hi ha
un gap i hi podem entrar. Però resulta que s
'estava fent el mateix. Hi havia les mateixes
indústries, tot era el mateix. Però quan vam
tenir la llista d'ofertes de Barcelona en start
-ups, vam dir, hòstia, aquí tenim alguna cosa,
perquè això no és com Infojobs, no? Perdoneu
si us acabo de aplastar el... el pròxim patrocinador.
Infojobs? No, nosaltres no som la Kings League,
tio. No és com Infojobs o com LinkedIn, on hi
ha totes les ofertes d'empleo, sinó que això
és una cosa molt específica per gent que vol
treballar a Startups, que és un perfil molt concret.
Soc jo, ets tu. Tu no ho sé, però el Marc i jo
segur, no? És un perfil de persona que no estaria
mai en una consultora. No la teva consultora,
sinó una consultora... No seria el nostre patrocinador.
Tampoc, perdoneu. Un cop teníem això, dic, escolta,
doncs publiquem -ho. Era un Excel, era un Google
Spreadsheets. I vam publicar, vam donar quatre
veus i vam veure que la gent començava a entrar
i que tenia interès. I a partir d'aquí vam muntar
la pàgina web i vam muntar el sistema que hi
havia darrere, que era un sistema de... Com una
agència de reclutament, però amb un avantatge
competitiu molt gran, perquè la gent venia directament
a nosaltres. Hi havia un sistema d'intel·ligència
artificial. Entre cometes. Molt bo que es feia
fer match entre oferta i candidat amb un clic,
no? Quan una agència de reclutament i reglament
necessita moltes entrevistes o anar a picar molta
gent, moltes portes, nosaltres sabíem en tot
moment quina persona del sector o de fora volia
venir a Barcelona a treballar. Estava molt ben
positat en seu i això ens permetia... aquest
avantatge. I això era Jobfluent. De fet, vam
començar amb Jobs .bcn perquè només era molt
local, vam expandir a Jobs .mat, que quedava
una mica a la menys, Jobs .bal, Jobs .mal, Màlaga,
i al final vam aglutinar tot a Jobfluent, que
era una empresa americana que vam comprar. Vam
comprar els assets, que tenia ja un seu molt
ben muntat. També per Andy's Closed Amount, imagino.
Andy's Closed Amount, també. També. I... Aquest
directament ni me'l recordo, ja us podeu...
Ah, vale, vale. Però, bueno, la gràcia és que...
que vam comprar una cosa que pels fundadors no
tenia gaire valor ja, perquè havien deixat d
'estar en una altra fase, i que a nosaltres ens
interessava molt el que hi havia allà dintre,
que era tot aquest SEO, i, gràcies a això, vam
començar a rebre leads de fora. Lids, vull dir,
candidats, gent que volia venir aquí a Barcelona
a treballar, i diu, on anava? Anava a Infojobs?
S'anava a LinkedIn o s'anava a Jobfluent? S
'anava a Jobfluent, i tots caien a Jobfluent.
I ara no sé com està, suposo que encara deu ser
una mica així, però estava tot muntat, pensat
per l'enginyer... enginyers i gent de producte
que volen venir a treballar en una start -up.
Que és un perfil molt diferent. Les ofertes,
inclús, estan mutades diferent. Amb el salari
sempre... Clar, tu en parles, sí, el salari sempre
per davant. Però nosaltres ho vam fer en aquella
època. I quan ho sabíem, ens l'inventàvem. Això
va causar bastanta controvèrsia, també. Però...
I, bueno, va ser una època molt interessant,
perquè sabíem tots els moviments de Barcelona,
coneixia totes les start -ups, tota la gent que
buscava canviar. Quan algun director tècnic havia
fet un cop de taula i havia dit, hòstia, m'he
cagat la leitxa, i algú s'havia posat nerviós,
havia començat a buscar on puc anar a treballar,
a quina altra empresa. Entrava jo fluent i nosaltres
sabíem que aquella persona buscava... buscava
un canvi, o que a algú li picava aquell dia.
És que era un molt bon referent. De fet, ens
vam conèixer arran d'això, perquè nosaltres...
Com us vau conèixer? És que us recomanàvem directament
als estudiants d'Ironhack que apliquessin allà.
O sigui, nosaltres directament prescrivíem aquesta
eina com una molt bona manera per buscar ofertes.
Teníem un Gràvites a Barcelona brutal. Llavors,
arran d'això, jo vaig conèixer el Marc. Li vaig
dir, tio, estem portant tota la gent, i llavors
vam venir a veure alguna merda d'aquestes que
muntàvem, i... Vam fer una xerrada allà sobre
com buscar feina dintre del món de les start
-ups. Em va semblar molt guai. Recordo més que
res perquè una de les meves passions també és
tecnologia, start -ups, està vinculat amb l'ecosistema
i això em vinculava moltíssim a conèixer a tothom.
Molt maco. Ara, clar, ara ha canviat el sistema,
no? Bé, el sistema no, les tornes. Abans hi havia
molta gent, moltes empreses buscant gent, no?,
i molt poca gent buscant. Llavors teníem un avantatge
molt clar. Ara ha canviat. Vas agafar la pujada
de les tecnològiques, no?, perquè estem parlant...
Jo m'imagino que devia ser 2014, 15, 16, perquè
en Reglo Tulló ens vam conèixer l'e -commerce
Tech Barcelona, encara es deia. Hòstia, ni me
'n recordo. Encara no era Barcelona Tech City
o el que es diu ara, que es diu Tech, directament,
o... És igual. Me'n recordo que vam conèixer
un esdeveniment d'aquests i vaig pensar, hòstia,
que curiós, és un tio que ve de la part tècnica,
que s'ha passat el no reclutament, perquè segurament
tu no venies reclutament, però tenies un producte
de reclutament, no? O sigui, no és una transició
d'aquestes lògica immediata. Generalment, la
persona que ha fet de CTO, VP de tecnologia,
etcètera, és que allà no passa a fer un producte
de reclutament per fils tècnics, no? Jo no ho
he vist massa cops. És que sóc molt... crafter,
no el sentit de software craftsmanship, sinó
el sentit que m'agrada construir coses i que
siguin útils, que la gent faci servir. I equips
també. Però m'agraden més els equips de màquines
que els de persones. És més fàcil. Però sí, també
portar equips. S'ha de saber una mica de tot.
en aquesta vida i en aquesta indústria. Tenim
sovint la discussió aquesta de generalista versus
especialista. No, no, supergeneralista. Supergeneralista,
jo. Sí, sí. Jo també. De fet, és curiós que tu,
quan la primera intervenció que has fet, has
dit com alguna cosa com... Li volia explicar
a ta mare que no entenia la feina que feies.
El Marc i jo sovint pensem, a què és dedicat
Monguió, exactament? És una de les preguntes
que dic. Dic, exactament, avui dia, en què estàs?
Perquè tens molts rols d'advisor. Sí, sí, et
veig a les diverses companyies i de fet ara estic,
en aquest moment, estic buscant el meu camí.
Què és el següent que faig? Quin és la següent
empresa o projecte en què m'involucro? Tinc
les meves coses. com diríem, més projectius,
i faig coses molt interessants i que utilitza
gent, però busco una cosa, un punt més, perquè
començar tan avall, doncs ja ho he fet. D'on
està el xec a la meva llista? Tenia jo diversos
xecs, muntar primer el bàsic, el meu producte
utilitzi gent de tot el món, xec. Vull arribar
a centenars de milions de persones amb les coses
que faig, xec. Vull construir alguna cosa de
zero. Ja ho tinc, però ara... Quin xec li falta,
el d'ara? Estic buscant el següent xec. Estic
buscant el següent xec. Però ja sé que construir
des de zero, des de 0 -0 -0, hòstia, això és
un esforç... Construir no costa, el que costa
és vendre, no? O escalar -ho, no? Clar, clar.
Portar -ho de 0 a 1... Costa. Costa molt. Però
de 1 a 100 costa moltíssim, també. També, també,
però de 0 a 1 ja ho he fet. I les probabilitats
de caure quan vas de 0 a 1 són... espatuflants.
Bé, buscant el meu cabell. Potser hi ha alguna
cosa que sí. No, clar, però quin és el xec que
estàs buscant ara? Perquè el 0 -0 ja ho hem fet.
Dels milions d'usuaris ja els tenim. Estic buscant
el xec. Quin és el següent xec? Estàs buscant
el xec, no solventar un xec que hi ha dins. No,
no, exacte. Estic buscant el següent xec. Què
és el següent? I entre això hi ha moltes coses
que floten, perquè hi ha diverses empreses a
les que faig advisor i tenen projectes xulos.
Alguna d'aquestes es pot convertir en el següent
xec, no? Per exemple, hi ha tot el tema que és
health, no? És una cosa que em queda lluny. El
següent xec... moment està vinculat amb coses
que em venen lluny, no? Indústries que em cauen
lluny, que no entenc res d'aquella indústria.
A mi això m'apassiona entendre... Entendre...
És un repte intel·lectual. Has buscat tots els
quesitos del trivial, no? En realitat falten
tots, no? No sé que no sé nada. Falten tots,
però... La indústria... La indústria del... del...
del health, no? sanitat, diguem, doncs això és
una cosa que hi ha molt per fer i veig que, a
més, hi ha moltes empreses que estan volcant
molts diners, i no és pels diners, sinó que veig
que realment és un problema real, hi ha un interès
real. Doncs aquí crec que sí que podria fer alguna
cosa, però, clar, desconec absolutament el sector,
per lo qual o m'ajunto amb algú o m'apunto
a un projecte que estigui en aquesta línia o
sol no farem res, no? Però bueno, buscant el
següent xec. Està bé perquè ens ha contestat
sense voler la pregunta de si havia venut l'empresa
per molts calés. Clarament no, perquè si no,
no hauria de tornar a treballar. A menys que
treballis per plaer. No, no, no. Ara mateix estic
amb aquests diversos projectes, però no per plaer.
De fet, hi ha un punt. Sí que m'agrada. A mi
m'agrada. De fet, hi ha una pregunta. Una vegada,
amb la meva dona... vam tenir aquesta conversa,
discussió, barra discussió. Diu, si tu toquessis
l'autoria, què faries? I jo, callaria i seguiria...
Ja m'agrada el que estic fent. Ja m'agrada,
potser no l'empreso on estic treballant, però
ja m'agrada treballar, m'agrada fer aquests
reptes intel·lectuals que jo li dic, no? Les
meves dones m'emprenyen, dic, no em miris que
és l'autoria. He dit que no canviaria res. No,
però jo entenc el teu punt. Si em passés el mateix,
l'única entitat que es posaria contenta seria
Vanguard o BlackRock, perquè li posaria tots
els diners allà directament. Sí, perquè els hi
afectaria el pirell. No, no, però vull dir...
4 .000 euros. Són els únics que m'haurien un
benefici real, perquè la resta no hauria res,
en aquest sentit. Però és un bon punt, a vegades
et troba el propòsit. O sigui, allò que és el
que t'omple pot ser que et sigui el que et tregui...
El propòsit, una vegada... Et tires els diners
a sobre, saps? Clar, clar, no són els diners.
És... Hòstia, és que tinc molta sort des del
que necessito d'industria. No t'agrada jugar
a golf, eh? Hòstia, soc... Mira, tinc una història
d'això. Jo, de petit, per temes familiars, anava
a un club de golf. I jo veia... Aquella gent
no era com jo. Primer que se'm donava fatal,
i després que aquella gent no era com jo. I aleshores
tinc una relació d'amor amb el golf, amb la
gent, amb diferents. Tu i jo hem anat a un col·le,
hem anat al mateix col·le, sabem de què parlem.
Ah, no ho sabia jo, això, hòstia. Bueno, la gent
que anava al golf, en aquella època, doncs era
una gent molt pija. Ah, per diàgonada, eh? Castellano
pijo. No la meva mare, però la meva mare hi anava
perquè tenia una amiga tal qual. Però em vaig
trobar desubicat allà. Estava desubicat, no hi
podia fer amics. Aquí ho vam convertir a escola
i ho vam descobrir molt més tard que ens coneguéssim.
Tenim moltes coses en comú. Al final va sortir
que anàvem a la mateixa escola. Estem marcats
per un mateix patró. És com tu i jo que anàvem
a les piscines de Sant Ramon quan érem crios.
La meva família és de Portell, és d'allà al
costat, i tu, per ràndom motiu, anaves a Sant
Ramon. Vam treure la mateixa aigua. És un poble
que no deu tenir ni 500 habitants. Les casualitats
són bastant... La part de les probabilitats són
bastant poques. I els dos érem del color blanc.
Què és el color? Això marca molt, això ho he
d'explicar. Per tota l'audiència que tinguem,
que sigui de l'escola Garbí o hagi anat a algun
projecte d'aquests de Pere Vergés, saps com
a Harry Potter, que els foten en una casa? Doncs
al Garbí és el mateix, et donen un dels colors.
Llavors, quan tu entres, et diuen que ets del
blau, ets del verd o ets del blanc. Les úniques
persones que són de fi en aquest planeta són
del blanc. La resta... Va lligat a valors. Hi
ha algú, a l'entrada, i ho vull pensar, clar,
no ho saps perquè ets molt petit, però hi ha
algú a l'entrada que et deu posar el gorro aquell
i llavors et diu tu, del blanc. Els blancs són
els de Harry Potter, i els verds, els blaus,
són els dolents. Els blancs són els bons, el
blanc, el marc... És un color que no és un color,
en realitat. Sí, és una cosa que no pensis quan
ets petit, però sí, en el moment... Realment,
els del blau i els del verd pensen que els del
blanc són uns perdedors, i és normal, però està
bé. Però n'hi ha un que sigui històricament
el més guanyador, no? És un bon punt, no et sabria
dir... Jo tampoc ho sé, jo crec que depèn de
la generació. Marc, has caigut en el tema de...
El tema d'ahir, algun dels projectes... O sigui,
que no té cap tipus de relació amb els noms,
i menys perquè, per error, vaig comprar Monopoli
de Madrid. O sigui, tu imagina't, jo, comprant
el Monopoli de Madrid. Perquè d'aquelles coses
que vaig fer sense enterar -me'n, una d'aquestes
mil taps que tenia, pum, comprar, ja està. Aleshores,
Calle Fuencarral, mira, que estava conec, però
Alberto Aguilera, què collons és això? Tema d
'IA, en alguna de les que estàs involucrada,
o sigui, en algun dels projectes que estàs involucrat,
com a advisor, no sé si tu també havies fet alguna
inversió, ara això em rellisca, però tu creus
que l'oportunitat del teu sumant xec pot venir
per allà o no? En què estàs interessat? No, no,
a veure... Curiós. Sí, però l'IA és una eina,
per mi és una eina. No crec... Tot l'altre...
Sóc molt escèptic. Ui! Fortes declaracions, eh?
M'agrada. Ho faig servir, però... Aquí estem
en família, tots sabem de què parlem quan parlem
d'ella. Ja està, no... Clar, però té moltes
oportunitats. Algunes més oportunistes. Tu ets
d'aquells que ho veu com la següent onada tecnològica,
com va ser internet. Tu ets dels que ho veus
més com una eina que està on top, com... Ara
que està baixant el suflé... Canviarà... canviarà
moltes coses. A mi m'ha canviat la forma de
treballar, a nosaltres ens ha canviat la forma
de treballar, però... però la meva dona també
li diu el xati el xati pots creure que avui m
'ho han dit per guants i no m'ho entenia i ha
sigut com després d'algú que entén el context
també hi havia el que diuen el gepeto sí, el
xati i he pensat m'estàs dient? i jo és com
que he vist que a la conversa s'obre i posa
la xatxacueta però si desganes la primera per
fulles això si desganes les primeres fulles i
et poses al nivell en què estaríem la gent que
Ens dediquem al tema, veus el que realment hi
ha i dius, bueno, doncs això té els seus límits,
i sí, li podem posar més diners i més tòquens
i tal, però té les seves limitacions, ja veurem
com va. I ens canvia la feina de programació,
bueno, a mi me l'ha canviat. Segueixo programant
per els meus projectes i, hòstia, estava fent
servir l'altre dia Codex i és l'hòstia. És
l'hòstia, o sigui... Ho canvia tot. Per mi ho
canvia tot. I compares amb Opus, i són dues línies
diferents, dues maneres... Opus de perplexity
són dues maneres diferents, dos agents que s
'estan... Dos intel·ligències artificials agèntiques
que s'estan ubicant en dues línies diferents.
Diguéssim que Opus és més... Fes -ho tu sola,
no? I Codex és més assistida. Que és el que m
'agrada a mi, no? Acompanyar -la de la meva mà
i dir, escolta, has de fer això, has de fer això
altre, i he cuidat amb això i he cuidat amb l
'altre. Ho trobo genial, això per mi ho canvia
tot. I canviarà... Igual que la nostra professió,
ens en canviarà moltes altres. Però d'aquí que
sigui la gran revolució, no ho sé. Les revolucions
es veuen un cop en passat, no abans. Però tu
no ho has vist com una cosa que et permeti llançar...
Tu ja has llançat projectes pel teu compte, però
ara el cost ha baixat moltíssim. Per gent de
producte és l'hòstia. Si tinc un amic que no
és tècnic, però sí que ha muntat empreses, ningú
les ha vengut, i diu, és que ara, en comptes
de muntar un equip, és que jo parlo amb la màquina
i ja està, i m'ho faig tot, i m'oblido de persones,
m'oblido de merdes humanes... És el teu moment,
eh? Sí, sí. Ho diu ell, o sigui, m'oblido de
fer de babysitting de l'equip, i, directament,
sí, m'hi passaré les nits, no? Amb il·lusió,
estic a les nits batallant amb l'interès social,
però és... Demano i entrarà un prototip. Però
a mi és igual, perquè és el que vull. Aquest
temps... És que si no perdia molt de temps. No
és només el tema de parlar amb màquines en comptes
de persones, sinó és un tema de temps, que escurces
molt els tempos. Per a les persones de producte
és genial. I per les persones tècniques que tenim
una matèria de producte, doncs també. Però tu
no has estat temptat a dir, vinga, va, aquesta
idea que tenia sempre... O vaig a tirar quatre
idees en paral·lel, que és una miqueta el que
et permet, no?, la ia agèntica, i, bueno, ara
aquí faig un open cloud o un cloud co -work o
alguna d'aquestes, que dius, faig un per aquí,
un per allà, a veure quin va tirant més... No
ho he fet. En aquest sentit, no, però és que
hi ha una part. O sigui, tots els enginyers...
Sí, aquí sí. O gent amb mentalitat enginyeril
ens agrada construir, però hi ha una part molt
important que és posar el mercat. I aquesta part
no és tan òbvia per les nostres ments, però jo
diria que és quasi més important que alguna altra.
I aleshores, sí, puc construir, però jo només
puc estar centrat... Jo? Jo? No només puc estar
centrat en una de les coses. Podria construir
moltes, però prefereixo centrar -me en una sola
i diguéssim que sí, hi ha personatges que poden
fer -ho tot. Com es diu en Pietre? El Peter Levels.
Aquest pot fer -ho tot i inclús postejar a Twitter
non -stop, però no és el meu cas. De fet, és
un bon punt i no havia fet aquesta reflexió,
però jo, com a persona enginyera que em dedico
a les ventes i al màrqueting... I faig servir
molt la IA per ajudar -me a dir -me el que jo
no sé, per exemple, fer un pla de màrqueting,
fer una estratègia de continguts, un calendari
editorial, una negociació de manera... I coses
d'aquestes que jo... Clar, jo sé codi, no sé
aquestes coses. Li demano la IA i em xirria,
saps? Em fa pudor de sucarrim perquè penso, dic,
no, probablement una persona que no té potser
aquest background de 10 anys com jo fent màrqueting
sense cap tipus de formació... li tira allò.
Diuen, jo soc enginyer però tiro contingut i
aquest contingut és contingut vanilla. És contingut
supergenèric que al final flota en aquest mar
de mediocritat que està creant la IA. I aleshores
no destaques. Jo tinc aquest esperit crític precisament
perquè fa molts anys que estic fent això. O tens
la formació o tens un background. i per la part
d'enginyeria em colaria més coses la part d
'enginyeria que la de màrqueting perquè estic
més allunyat ara però tu has estat allà i saps
quan t'ha fet un bunyol o no fa molts bunyols
i en seguirà fent i aleshores això serà Has de
saber de què va la història. Si tu vas a mantenir
l'enginyer que no sent res de ventes i vols
que l'aïlla t'ho faci, no t'ho farà. I al
revés, igual, et farà un MVP, però ja està, no
sortiràs d'allà. Sí, tens un bon punt, que el
coi de botella possiblement està a l'arribada
de mercat i que moltes vegades subestimem aquesta
capacitat de persona de producte, d'empatitzar
molt amb el que necessita el mercat per posar
-ho... per posar -ho sobre la taula. Hi ha poques
històries d'èxit d'aquestes, hi ha mil projectets
d'aquests, entre cometes, de merda, que al final
pots arribar a monetitzar o tenir -los allà com
el teu joguet, però posar un bon producte a les
masses és un repte... És que entendre el sí que
humà és lo fotut. Abans el coll d'ampolla estava
en la fase idea o pre -idea. Dius, hòstia, tinc
aquesta idea, però no l'acabes llançant perquè
no tenies temps, ni recursos, ni personal i tal.
I ara, com que el coll d'ampolla està més endavant,
realment tires el projecte i allò et causa...
un cost de manteniment en cada un d'aquests
projectes que tens. Tens diversos problemes.
Això és horrorós. Un dels projectes que tinc
és open source. L'he posat open source amb l
'Eixenciat Nu. I clar, hi ha gent... Es pot saber?
Sí, és un... És un ràper al voltant d'un sistema
que tenen les companyies elèctriques per treure
la informació del teu consum. aleshores punta,
balla i baja i això després aquesta emoció agregada
la poses en un sistema comparador i et diuen
quina és la millor companyia elèctrica pel teu
cas concret i això és una cosa que sona molt
evident però això no existeix i això és el que
faig i hi ha gent que fa fa pull requests de
codi, que és bessura ja, o que em canvien tots
els fitxers, i en un cas més feina repassar aquell
pull request, que no pas... que no pas feia el
canvi, no? I això... Ostres, és un problema.
Si això és un projectiu i ja tinc aquest problema,
imagina't amb els grans projectes open source.
Això és un... Sí, ho havia escoltat amb els brits
aquests de seguretat. O sigui que els envien
un munt de security reports aquests, generats
per IA, i no tenen temps literal de revisar -los
tots. Bueno, i la revisió l'acaba fent ahir.
De fet, nosaltres tenim una història que a Mars
Base vam haver de tenir una conversa amb un client,
dir -li, ei... el teu equip està fent servir
la IA, està tirant tant codi que trenca tot i
estem passant totes les hores que tenim assignades
al projecte corregint la merda que fota el vostre
equip. És complicat, saps? És una conversa complicada,
és una conversa dura tenir un client, saps? Perquè,
aleshores, no avances amb el producte, no? El
roadmap es va quedar estancat perquè estàvem
allà corregint totes aquestes coses. Al final,
el que posa una altra IA a corregir això... Anem
a solucionar el problema per edició, no per substracció,
no? Sí, sí. De fet, és... penso que és molt més
dur que el que m'ha passat a mi. Perquè, en
el teu cas, el teu client, que és qui et paga.
Jo podria callar i ja està, però tinc uns criteris
ètics. Clar, però és que t'està pagant, i a
sobre l'has de criticar, perquè, si no, no avances,
entenc. Exacte. Doncs vinga. Què passa, l'eix?
Què li està passant a la cama? Què està passant?
Mai havies entrat. Pots veure aquí, si vols.
Donem poca feina, però pots veure aquí. Doncs
vinga, al respecte d'ahir, però és igual, torna
a tirar, perquè no sé si tu tens... Has provat
Open Claw? Estàs al tanto? Estic al tanto. Estàs
al tantíssim? Tens opinions? Opinions? No me
'l posaré al meu ordinador. És exactament la
mateixa opinió que li he transmès a ell. I tinc
pànic. És a dir, tu posar allò allà dins, jo
és que ho veig com... Imagina't que tens com
una joieria amb tot de cristalleria, amb vaixelles
de porcelana i tot, i fots allà dintre un mico
somaliano d'aquells. Ni de conya. No, no, és
que jo sé el que m'imagino que passaria al meu
ordinador. Si no ho vull, si no ho vull, saber
què podria passar allà. Soc un friqui de la seguretat
online, però molt. I aleshores això em preocupa.
I sí, podria posar -ho, tinc un sinologi, i podria
posar la màquina virtual del sinologi i que provi
allà. Però que provi què? Perquè l'agressiu
provi en el teu sistema. Fins que no tingui un
sistema que pugui córrer en local. Ni això. perquè
tampoc me'n puc fiar. No, no, és que jo li tinc
pànic, o sigui, literalment estàs posant Al-Qaeda
a la cuina del Pentàgon. No, no, t'ho juro,
els estàs convidant... O Trump. Passeu directament
i... És que no, no, jo és que de veritat no puc
amb això. No, clar, hi ha la dicotomia aquesta
d'agafar un sistema completament agèntic aquest,
que està com molt optimitzat perquè hi ha...
impersonar, es diu, no sé si es diu, aquest impersoni,
però és mega perillós. Per conveniència pots
dir, ok, ho faig, però clar, pot ser que t'enviï
missatges random per WhatsApp, que li enviï coses
a qui no li hauria d'enviar, que t'esborri
tots els fitxes de l'ordinador, però per altre
cantó hi ha l'altra implementació que està fent
la gent d'OpenClaw, que és, no, no, t'agafes
un servidor virtualitzat, el tens allà com a
modus en box, li crees comptes, una compta de
WhatsApp diferent, una compta de GitHub diferent,
li passes el context de cada cop i dius... vale,
optimitzes molt per seguretat, però a vegades
ja no t'és tan útil, no fas les mateixes coses,
perquè en una és, passa a ser el ger de la pel·lícula,
i l'altra és com un, bueno, és un intern més
que a més. Et costa feina, donar -li la feina,
no? A mi això és el que em sedueix, eh? A mi
em sedueix el segon, però entenc que no és tan
útil. Em sedueix el crear com una espècie d'avatar,
no ho sé, Eugeni Subirà, li poses un nom... Així
es diria Eugeni Subirà, eh? No ho sé, li he intentat
buscar com un nom així com de... No ho sé, si
és de... Com es diu? És molt de fundadors de
Colònia Güell, podria ser que hi hagués un Eugeni
Subirà. Sí, exacte, té alguna cosa molt romàntica
d'un català d'aquests colonial, que tenia com
una d'aquestes maquines. d'aquelles de cotó,
li poses un nom així i li crees la seva compte
Gmail, la seva compte de Notion, li muntes tot
i llavors tu, amb aquella persona amb qui directament
interfereixes i li vas dient el que vols i tu
vas gestionant. A mi això em faria il·lusió,
el poses allà com un Mac Mini i és com tenir
un tamagotxe amb vitamines, saps? Sí, sí, sí,
de veritat. I l'has de cuidar, no? És que no
sé si et demanaria coses, ell, en realitat. No,
no crec que et demani res, ell tot està per servir.
Tècnicament, sí. tècnicament, s'ho tens ben
configurat, va dient coses, defen el post, o
sigui, a diferència d'altres, diguem, pre -evolucions
de les ies agèntiques, que són més reactives,
aquesta és proactiva. De fet, hi havia un...
Jo no sé si això està cuinat o no, però hi havia
un tuit que es va fer viral d'una persona que
va dir, m'està trucant el meu cloudbot, saps?,
perquè diu, li vaig dir que... que em podia interrompre.
Si jo no li contestava durant tant de temps,
em podia contactar per on volgués i em va trucar
directament. Però això vol dir que la gent d
'aquest ha anat a Twilio, s'ha comprat un número,
sap quin és el teu número de telèfon i t'ha
trucat. Té la teva targeta. Té la teva targeta,
té el teu calendari, per saber que en aquell
moment no estàs reunit i que tens el telèfon
en saies o alguna cosa. Home! Fa una miqueta
de respecte, però no sé fins a quin punt està
cuinat o no, perquè hi ha molt d'això de dir
que és una estratègia de màrqueting, tot això
del Facebook aquest que s'han muntat. Va sortir
un Pornhub. dels agents aquests també, no? Com
es deia? Molt Book, que és com unes coses. Sí,
exacte. Hi havia un altre que és el Cloud Hub,
que és com el de Pornhub, però bueno, saps? Hi
havia un porno fet per agents. És que era raro,
perquè a més era... És bastant curiós. Necessit
no provar -ho, eh? Sí, és allò típic que... He
llegit i m'he informat sobre el tema, però no
me'l posaré. I he fet molt posant -me Codex,
perquè Codex, al final, de forma agèntica, toca
els arxius i saps que t'està tocant aquí, però
vés a saber si et toca més enllà. O sigui...
Ja ho veurem. Però, clar, pots veure en els commits,
pots veure les diferències. Sí, sí, en els commits...
Suposant que mires els commits. La meva tendència
és ja no mirar el codi que fa i... Sí, però...
Vive committing, eh? En els commits del meu projecte.
Però jo què sé, si li poses un skill allà que
pugui fer més enllà, o que aquell skill tingui
amagada a algú que pugui anar més enllà, i tu,
si de saber -li has donat permís per fer -ho,
et pots fer una destrossa. Sí, no, clar, jo he
estat dintre del teu terminal, i si tu li has
dit que no preguntis ni quan diu RM, tu, nen,
endavant, eh? I allò va fent, sí, sí. El problema
no és que tu l'hi diguis, el problema és que,
per darrere, algú li hagi dit no preguntes, perquè
t'hagi instal·lat un skill i allò... Pot passar.
Però tu creus que hem arribat al punt de moment
polla vella dels developers? Perquè els developers
hem estat molt de... El meu codi... De fet, molt
de scepticisme envers la IA, del pal, ui, no
m'agrada el codi, no el fa tan bé com el faria
jo, que és una miqueta el... Jo vaig amb manual
encara, els cotxes automàtics no, perquè a mi
m'agrada controlar el motor i dominar el motor,
no? I jo hi ha converses que estic tenint amb
gent del sector, CTOs inclús, que em diuen, no,
no, nosaltres ja no llegim el codi. O sigui,
directament és... L'1 de la IA... ho tirem directament.
Perquè aquesta és la nova tendència. No sé si
tu estàs al cantó polla vella o no. Jo una mica
polla vella, eh? Sí, en aquest sentit també.
Sí, sí, em fa una mica de respecte, perquè sí,
funciona ara, però després... Clar, ho estàs
deixant tot a que el sistema aprengui el suficient
o evolucioni el suficient com perquè el... hipòtica
que t'ha muntat allà, el pugui arreglar en un
futur, no? Que la teva... Tècnicament t'ho arregla
l'instància. Que la deuda que t'està posant
avui al sistema, a la pròpia... al propi LLM,
evolucionar, te'l pugui arreglar d'aquí un
any, quan tinguis el problema, que diguis això
és que va lent, no? Per dir -ho d'alguna manera.
Clar, no és el mateix. Avui en dia funciona molt
bé per a algú molt concret, no? Escolta, arregla'm
això, no? O tinc un problema de velocitat aquí,
o allà. O tinc un bottleneck, pam, pam, pam.
Però... Però, hòstia, quan ja tens allò que és
insostenible... Ja, potser amb local ets molt
valent, però no vols vibecoding l'agència tributària,
saps? Vull dir, a veure... Jo ja sé de gent que
està fent la declaració de renta directament,
sempre sent a mi. Ah, no, jo em refereixo al
codi de l'agència tributària. Seria millor,
no pot ser pitjor que el que ja tenen. No tinc
cap dubte que això està passant. O sigui, teniu
algun dubte que les grans consultores no estan
fent servir intel·ligència artificial per estalviar
costos per fer els projectes? per l'administració,
està claríssim que sí. Jo crec que no són suficientment
intel·ligents com per fer -ho. Vull dir, perquè
jo he estat en una, saps? Però una cosa és que
la corporació en si no ho sigui, però tu, jo
sí que et veig com una persona intel·ligent.
I la gent d'allà, o sigui, si alguna cosa som
els humans, som... Vagos. O els enginyers, no?
O els enginyers informàtics. Còmodes. Sí. Pragmàtics.
A veure, no m'agrada. Pragmàtic, perquè estic
treballant aquí, en aquesta empresa, que no m
'agrada... o sí, però bueno i per una gent que
no m'interessa gens i que a més demà em vaig
escolta, fot -li i acabo el tiquet i ja està
parxes tota la vida copy -paste de codi de 3D
Stack Overflow, el d'abans, avui en dia segurament
és tap -tap -tap -tap -tap. I Vive Commit, no?
Vive Committing, sí, sí. Però això jo crec que
serà... De fet, ja ho és, ara, el tema. Sí. Però
d'aquí uns anys, menys. Si tu dius que d'aquí
uns anys ens trobarem la merda que estem generant
ara, no? A no ser que les LMs o els sistemes
agèntics siguin... hagin evolucionat a l'eficient
velocitat com per arreglar el que estem fent
ara. Ens estem imaginant que no ho podran arreglar,
però potser sí. Jo crec que sí. Tornem a tirar?
És que temes d'ahir... Mira, amb sort, encara
hi ha. Encara hi ha, perfecte. Perquè el Marc
tenia una pregunta per tu de temes d'ahir. Quina
era? Una de les que m'has passat per WhatsApp.
Ai, ara no me'n recordo. És el teu tèxtec d
'ahir. Ai, és el tèxtec d'ahir, és veritat.
Sí, sí, perdó, perdó. Quines són les teves eines
de... Sí, però ja ho ha mencionat, ha dit Codex...
No, no, cursor... Però no només per codi, fora
de codi també... Sí, sí, chat GPT i poca cosa
més. Bueno... Com es diu? Comet? Faig avicòmet,
però només per allò de buscar el codi de descompte,
només. I un viatge a París que vam fer amb la
família, allà vaig posar buscant les entrades
per la Torre Eiffel i no li vaig donar permís
perquè me les comprés, però sí perquè és un tema
que, segons el dia, hi ha una hora o una altra
hora, que busquis la millor per tal, i això sí
que m'ho va fer. Jo hi ha el dels codis de descompte,
és que és tan... No funciona cap, ja no funciona
cap. A mi no m'ha funcionat. A mi sí, jo compro
a pocs llocs, però els tres o quatre... A veure,
sí, a Amazon segur que no funciona, però allà
no ho provo, perquè compro molt poc a Amazon,
però sí que és veritat que e -commerce més petitons
sí que hi ha, perquè sempre tenen un blog, una
newsletter que algú ha publicat, algú a social
media, sempre hi ha les start -ups amb més promocions.
Potser un negoci més tradicional potser no en
té tant, però en aquest cas... A mi últimament
ja no m'està funcionant res. No? Últimament,
últimament. Jo diria perquè ja ho hem vist, no?
I al final... T'han pillat. Aquest tio estava
abusant del sistema, no? Si tu demanes un retorn
a Amazon és tan ineficient per ells un retorn
que diran que sí sense preguntes. A la que ja
vegen que fas 10 retorns a la setmana, probablement
ja posen un flag allà i diuen aquest tio és un...
És un creador. És un d'això. Doncs molt bé.
Pots tornar. Sí, sí, perquè... Estaves en el
mateix cantó. A veure si tenim sort. Ah, bueno,
mira. Tenia la pregunta convidada anterior. És
curiositat, perquè només hi havia dues possibilitats
de caure -hi. Tres. De les de suerte, només n
'hi ha tres. Que és la pregunta de... L'Anna
Gené. Hola, Marc. Què creus que hauria de fer
Catalunya per tal de ser líder en el teu sector?
Moltes gràcies. Pregunta patriòtica, eh? Pregunta
patriòtica. I després respon si tu creus que
series un bon polític, també, per respondre aquesta
pregunta. Jo crec que... Hòstia, és que ho estem
fent... No diguis tot malament, sisplau, perquè
ho anava a dir, eh? No, és que per fer -ho bé
en el nostre sector ho hauríem de fer molt malament
en altres coses, crec. Si ens posem l'exemple
dels Estats Units, que tradicionalment ho ha
fet bé en aquest sector, hi ha moltes coses que
estan molt malament. I ara, si ens fixem... tecnofeixistes,
no? Bé, bé. Realment, per fer -ho molt bé, o
el punt final acabaria aquí. És una convicció
meva. M'agrada sempre molt el sector, el sector
de tecnologia, visc d'això, ho visc, a més,
amb passió, però veig que el punt final... va
aquí, a la congregació, de molts diners a molt
poques persones. Persones dolentes, per convicció.
Bueno, és que les persones... No té per què ser
dolentes, però és que les persones amb molt de
poder acostumen a centrar -se en els seus propis
interessos. Aleshores, jo crec que... no aconseguirem
ser... Podem avançar, evidentment. La pregunta
és... Jo penso que el sistema propi, el nostre,
el sistema de molta protecció social mític europeu,
ja posa pals a les rodes perquè això passi. És
a dir, no sortirà d'aquí el següent tecnofaudalista.
Perquè el sistema no crec que l'hi permeti.
Jo crec que ja posen pals a les rodes perquè
això no passi. És que, clar, la persona més propera
a ser un tecnofaudalista a Espanya, què seria?
Martin Varsavsky, potser, eh? O què? Bueno, però
per les últimes... I per casadones de Vox. No,
però... Diguem... O sigui, no, però... Sense
tant... Podria estar la llista Epstein perfectament.
Amb menys clau política. Qui és la persona que
més s'ha desenvolupat i més ha triomfat dins
d'aquest sector? Sense mirar els colors. És
a dir, des d'un punt de vista agnòstic. Qui
seria com el Fernando Alonso de la tecnologia?
Aquí a Espanya? Sí. O el Rafa Nadal de la tecnologia.
T'has inspirat molt profund, eh? Perquè em surten
noms que no m'agraden i que no... Però no importa
que no ens agradi. O sigui, qui podíem exportar
al món com dir... Mira, aquest és l'orgull nacional
d'aquest sector. És una pregunta molt legítima.
Ja està, Xema Alonso. Bueno... Jo he fet aquesta
pregunta. Tenim gent molt bona, i això és un
fet, el que... el que no tenim és grans empresaris
del món de la tecnologia. Però perquè el sistema
tampoc... Aquí vaig, és que el sistema no ajuda.
És a dir, possiblement, si haguessis tingut un
sistema que els hagués recolzat i els hagués
impulsat cap a dalt, igual que ha passat als
Estats Units, i els hagués posat el capital i
els recursos perquè haguessin pogut créixer,
possiblement ara tindries aquí un petit Elon
Musk català. Però no el tens perquè el propi
sistema és que ja no et deixa. I que, escolta,
pot semblar més bé o més malament, però vull
dir, aquí mirem més a baix perquè els de sota
no caiguin molt cap a sota, que no passi. amunt
perquè els de dalt vagin fins a dalt de tot,
però bueno, és una realitat, no passa res, el
sistema que tenim. Bueno, i també algunes empreses
que s'han creat aquí que han estat referents
també han estat una miqueta exemple de picaresca,
eh? Vull dir, has passat per Softonic, que podríem
parlar largo i tendiu d'això, eh? Sí, tu has
posat molt mal al món, eh? Sí, Softonic ha posat
molt mal al món. Sí, eh? Vull dir que hi ha altres
empreses aquestes que han acabat molt... Hi ha
molta més això de... fraus, no?, de gent que,
hòstia, havia creat una cosa i en realitat va
mentir, no sé què, vull dir, noms per evitar
problemes aquí, no?, però molt, molt, molta especulació,
molt, empresa que s'ha inflat o que vam dir
que s'havia venut per no sé quants milions de
dòlars després no ha estat així... Però saps
què passa? Que com que ho dim de prop i coneixem,
sabem el que hi ha. però allà també passen aquestes
merdes. Sí, i tant. El que passa és que tens
les que sí que ho fan bé o diferent, que són
tan grans i que acaben de devenir una gran tecnològica,
que eclipsen. En canvi, aquí, el que t'eclipsa
és la que ho ha fet malament. Jo crec que és
una miqueta de diferència. Per mi, la conclusió
seria... No tenim el Fernando Alonso. No seríem
molt polítics. I... ni tan a baix com estem ara
que tampoc estem tan a baix però tampoc cal arribar
a l'extrem dels Estats Units on la situació
et porta a allò que tenen ara això per mi no
és una bona solució molt bé, Marc, crec que tenim
temps de fer -ne una més, una més a veure no,
nou Quasi te'n vas a la càrcel, eh? Quasi te
'n vas a la càrcel. A més, l'única que no tenia
preparada des del pal què fem si caus a la presó.
És veritat, millor. T'has saltat tot aquell
carrer, en reit, o sigui, tot aquest d'això,
era Epstein Files. Has caigut a l'única que
no anava d'Epstein, que era la pregunta de l
'Anna. I l'Àlex tenia moltes ganes de seguir
parlant dels Epstein Files, perquè és com el
seu joguet del mes. A casa estem amb el... Va,
no és igual, no conspira, no? Ho deixarem aquí,
però jo crec que donaria per fer un podcast per
separat, en paral·lel, saps? S'hauria de dir
foc a tot. Hauries de portar la Judita, combinada.
Sí, sí, però aleshores no podria durar una hora
el podcast, hauria de ser quatre, i aleshores
aquí sí que ens portarem el... Que m'ha dit
que, a part de què ens està escoltant ara, que
ens farà els barrets de paper de plata per tu
i a mi, per quan vulguem fer la secció de barret
de paper de plata. Aquella última secció era
tech hiring, i una de les preguntes que jo tenia
per tu, perquè... No hem tingut encara gent que
porti el tema de fractional al títol de LinkedIn.
Fractional, en realitat, és per gent que no vol
pagar -te el sou complet? O com et dediques a
ser fractional? Fractional és a temps parcial,
que algú necessita... Però és com molt sofisticat,
no? Que tu diguis part -time CTO, dius fractional.
Sí, però això és com el cortado, no? I el latte,
pues home, és guapo, no? No, no, perquè és com
se li diu ara. I, realment... És que m'ho vaig
copiar. No és pel prèmium, és perquè hi havia...
Quan es busca, es busca per fractional. Les empreses
que saben d'això busquen per fractional. Si
tu no tens el fractional, no et troben. Hi ha
demanda d'això? El Marc i jo ens preguntàvem.
És més xarxa de contactes que altra cosa. Ho
has de buscar. Avui en dia t'ho has de buscar.
Et pots fraccionar més que un? És a dir, fins
a quant et pots fraccionar? És a dir, pots fer
molts terços? Si són tècnics, si són molt tècnics,
jo diria que no. El meu intel·lecte no ho permet
fer molts tècnics. Per això en d'advisors, sí.
De quants en teníem parlant, més o menys? T'en
tens actius 5 o 6, em sembla que tenies? Sí,
però algun menys, perquè algun ja no està actiu,
així que algun menys. Entenc que són pagats,
però sé que jo, per la part d'advisors, jo Fractional
no ho conec, però advisors sí que moltes vegades
és només amb equity, o pots fer un híbrid, que
és participació i sou. Sí, jo he cremat les mans
amb tot, en el món de les startups. Amb tot vull
dir, des de... No sé si algú m'ha sentit dir
que tu no creies en les stock options, jo ja
m'ha de ser cremat també amb això. Em vaig comprar
una moto amb el que em va donar Softonic, no
una casa. Bueno, però t'has pogut comprar alguna
cosa. És un cas d'èxit, eh? Vull dir que no
se n'han vist gaires, d'aquests. Hi ha molta
gent que ha tingut que pagar hisenda abans de
tenir -les, saps? Que se sàpiga, que és important
que se sàpiga. Això és tot fum. Clar, però això...
Vivim... emmirallats pel que passa als Estats
Units en alguna empresa, però realment és tot.
Està tot podrit. Però bé, què dèiem? De manera
efectiva, quant pots dividir i si estan pagats
o no, o si n'hi ha alguns que són només en participació.
Algunes vegades... Hi ha un problema amb treballar
amb start -ups. El cash, a vegades... Sobretot
amb early stage, això és el que et preguntava.
És molt guai. D'acord, em tira ajudar a early
stage, i a més en tinc molt a portar. Però realment
són empreses que potser demà se'n van a la gareta.
Aleshores diuen, bueno, et paguem accions. Però
aquestes accions ja tornem a estar amb el tema
de l'Stock Options, no? O Stock, directament.
Aleshores és un tema delicat. Prefeixo els diners
en mà, en veritat. Sí, jo ho entenc perquè, de
fet, jo he estat en la posició d'haver tingut
alguna d'aquestes propostes i dius, si només
és amb participacions, amb Stock Options, tens...
tens més propostes, perquè tothom s'ho pot permetre,
tothom et pot donar un 0 ,5 % de no -res o un
1 % de no -res, perquè siguis advisor, conseller.
En canvi, quan tu els dius ja, però jo vull que
tu et piquis una mica, perquè si no et pica,
no valoraràs les meves hores, i allò no tindrà
fons. D'alguna manera, tu li has de posar un
fre, de dir la meitat del que acordem, si fem
5 hores a la setmana, o 5 hores al mes... dues
són pagades a raó de 200 euros l'hora i les
altres són en participacions. Per què? Perquè
és que, si no, abusaran d'aquestes hores i no
tenen tant fi. Quan tu et poses una miqueta de
comptador, també filtres una miqueta la intenció
de si aquella estarda realment et vol a tu o
li serveix a qualsevol persona. Sí, sí, correcte.
Però fixa't que el més car realment són les accions,
al final. Si surt bé, sí. Però la majoria de
cops no surt bé, per tant, el risc és calculat.
Bueno, però també tenir gent en el teu... no
diria el board, però sí tenir molta gent al capdavall
també és un problema. Però és un problema pel
tu de futur. Sí, és una pilota endavant, això.
És una pilota endavant. En tota regla. Que és
interessant com funciona el tema. De fet, ara
que has mencionat tot el tema aquest que has
tingut males experiències, el tema de stock options
i tot això, m'agrada preguntar sempre quina
és la major cagada que has tingut i quanta pasta
t'ha costat. Per anar tancant, ens queden un
parell de minutets. Hòstia, aquesta pregunta...
Pot ser tècnica, però també pot ser d'inversions
o pot ser de... No, serà... Us ho explicaré.
La que vaig viure, pitjor. No vol dir que siguin
molts diners, però la cagada pitjor que se'm
va gelar la sang va ser el dia... Fa molts, molts
anys, eh? Va ser el dia que... volia copiar un
disc dur de molts gigues, ple, ple fins a rebentar,
a un altre, i vaig posar els dos a la màquina,
i em vaig dir quin era l'A i quin era el B,
i vaig fer... i se'm va borrar tot. Això és la
pitjor... Després l'he repetit, d'aquestes,
perquè l'home és... És que he viscut alguna
cosa similar, jo. Aquestes cagades les he anat
repetint, això va ser a nivell personal, però
a nivell professional... També m'han passat
aquestes cagades. Però el que pitjor vaig viure
va ser a nivell personal aquesta cagada. I això,
evidentment, allà hi havia tot. Tot és tot. A
nivell de... Tot. Jo me'n recordo, de fet, i
aquesta l'havia explicat un dia que parlàvem
del tema de backups o alguna cosa, que jo tenia
un disc dur on tenia tota la meva música digital.
completament legalment adquirida. Aleshores,
la tenia allà, em va cap, vaig posar... Vaig
dir, vaig a comprar un disc d'aquests encriptats,
perquè té més capacitat, és més ràpid, no sé
què, i en allò que no sé què collons vaig fer,
que traien el cable, es va trencar el capsal.
I aleshores, l'has cagat. L'has cagat. I allà,
tot, ho tenia tot allà, ja no ho tenia, i aleshores
no... Bueno, vaig perdre -ho tot, i a més, el
Marc ho sap, que això ho teníem compartit, que
és una persona extremadament metòdica, o ho era,
quan baixava la música, amb les caràtules, amb
el MusicBrainz, el Picard, o Picasso, no me
'n recordo, que era el dels tags, i tot això,
ho tenia tot, tio. I ho vaig fer dos cops, i
ho vaig perdre dos cops. I el tercer vaig dir,
Spotify. Però bueno. El DJ, que recomani coses
al DJ. No, el DJ no, no el farem servir, però
bueno, el mirarem a una altra cara, sabent que
és una tecnologia amb la que, igual, indirectament
va estar involucrat el Marc. Doncs, escolta,
Marc, ens hem quedat sense temps, ha passat volant.
Moltes gràcies. Moltes gràcies a vosaltres.