Ara sí. Ara no vols dir tonteries. Ben tornat,
Marc. Pensava que no arribaries a l 'episodi.
Jo estava patint, eh? Quan és l 'últim cop que
has dormit? A part de la migdiada d 'avui. Jo
he agafat quasi dos dies. Com era l 'aventura
de tornar d 'Orlando. Història boja, eh? Vinga.
Jo tenia que tornar d 'Orlando a Madrid i havia
d 'estar aquí el dilluns al matí. Saps quin dia
és avui, no? tinc dificultats, o sigui, és que
tinc el cervell que està, ara mateix, mentre
parlem està rellenant una reclamació per les
hores extres no retribuïdes que està fent avui
i m 'està dient què estàs fent aquí ara mateix
i havia de tornar el dilluns d 'Orlando i a mi
no m 'agrada viatjar, però l 'única cosa que
m 'agrada viatjar és per poder fer servir l 'aplicació
no sé si la coneixeu, que es diu Flighty no?
El Disneyland de la gent que els agrada els avions.
Perquè et diu... L 'avió en què voles, on està
l 'avió que volarà amb tu, d 'on està venint...
Està connectat amb totes les bases de dades dels
repositoris d 'alertes dels aeroports. Et dona
inclús els retards en temps real abans que la
pròpia aerolínea està molt bé. És súper recomanable.
Flighty és un desenvolupador indie d 'iOS, que
ja se 'n veuen pocs d 'aquests, i està molt bé.
I això t 'ho explico, perquè... el vol que m
'havia d 'agafar a mi venia de Madrid a Orlando,
llavors tornava d 'Orlando després a Madrid,
que era el vol que havia d 'agafar jo. I, no
sé, al cap de mitja hora d 'haver sortit aquell
vol, va agafar i va tornar cap a Madrid. Aquell
avió, després d 'horització de cabina, imagino
que mascaretes, i va tornar a Madrid. Llavors,
clar, van cancel·lar el vol perquè, evidentment,
aquell avió mai va arribar a Orlando, no? Va
arribar a Madrid, per això. Va arribar a Madrid.
Et passa això en un avió. Sí, sí. Jo tindria
dificultats per mantenir la compostura. Ho faria
creient, ja t 'ho dic jo. No, no, és que... I
aquesta és la raó, perquè em va cansar el vol,
i després, clar, evidentment, no hi ha vols d
'Orlanda o Madrid que a cinc minuts em van haver
de posar cap a Miami, i aquest matí he sortit
cap aquí i porto això bastant rato sense dormir,
i et dic que el meu cervell està fent hores extres
ara mateix. Carles, benvingut. Bona tarda. El
teu viatge fins aquí no ha estat tan atrafegat,
espero. No, ha estat amb taxi perquè plovia.
De pal. Sí, perquè abans no m 'havies dit, no?
El que triguen a conduir des de... Venies de
Sade, si no me 'n recordo malament, i després
has dit que estaves al taxi pensant, mira, com
jo, saps que plou? Avui, que condueixi un altre,
no? Igual que no ens trobava bé. Vaig a presentar
-te, per la gent que no conegui aquest senyor
que ens acompanya avui, Carles Trencs. Avui ens
visita l 'home que porta el concepte de la masia
als pitch decks. Aquest, si vols estar ben cèrvit,
fes -te tu mateix el llit tan català i que tan
no gaire lluny ens ha portat històricament llevat
del Barça. Crec que aquí és on ha funcionat bé.
La resta és un concepte que tampoc ens ha ajudat
moltíssim. I el nou fons que estàs muntant comença
amb un component català internacional, reflectint
la idiosincràsia de Barcelona, ciutat que mira
cap enfora a dansar a les Olimpíades del 92.
Inversor, operador i estratega amb cols de desert,
ara al capdavant de Masia BC, un bon bici, Venture
Capital, Carles té una de les reputacions més
unànimes de l 'ecosistema, en 12 anys encara
no ha sentit a ningú que ragi de tu, el qual
és estrany perquè dels inversors en el món que
em moc jo... La gent diu una miqueta de tot.
Segurament en passi 12 més, perquè és un tio
íntegre, que jo sempre he trobat, disposat a
ajudar, i segurament aportes molt de valor a
les teves invertides. De fet, un dels indicadors
més clars de si algú és un bon inversor és que
els fundadors i fundadores el volen per segona,
tercera i quarta empresa. I això, en aquest cas,
jo conec diversos que a tu et venen a buscar
sempre dels primers o el primer. A l 'altra banda
del pèndol... trobem alguns inversors que viuen
només dels desprevinguts, novells, a qui li poden
fer males passades, com t 'invierto, però em
quedo del 51 % d 'empresa, i si no me deies,
llamo a altres inversors i els dic que no t 'invierten,
i ho dic en castellà, perquè curiosament els
que jo conec parlen només en castellà i fan aquest
tipus de coses, val? A títol personal inverteix
també com a Business Angel, ha vist passar més
rondes que un DJ de festa major, i de fet vam
reconnectar fa uns anys, a notari. signant la
inversió que ens uneix als tres homo -startups
que estem aquí, les milaneses Berto. Ostres!
Ah, no ho sabíeu, m 'he guardat aquí. No ho sabia,
no ho sabia. Què bé podria ser, com diu el nostre
benvolgut Pere Vallès, pot ser que haguem pagat
la milanesa més cara de la història. Ja veurem
si funciona o no, a veure al Berto com li va.
No, tenim fe amb les milaneses. Tenim fe. Ah,
bueno. Tot i que, a veure, ara preguntarem pels
responsables de Forquilla, però si hi ha algú
que ens pot portar a la Champions de les start
-ups, un fons com el vostre, i les relacions
institucionals que teniu, perquè ja hem passat
massa temps jugant l 'Intertoto, com en temps
de Van Gaal i Radom i Nantich, coses que probablement
el Marc no... referències que no està agafant.
Perdona, deixa que en talli, però si em donessis
referències actuals... tampoc les agafaria. No,
no, et diria que no les agafaria, però aquestes
perfectament sí. Perquè era jove. Sí, sí, de
jove era un gran seguidor del Barça, inclús havia
anat a seguir -lo fora del camp del Barça, l
'havia anat a veure a estar a veure la Champions
fora dels estadis, sí, sí, sí. Tot de sorpresa,
avui. I els socis de les start -ups de Barcelona
mereixem alguna cosa millor, no? Per tant, parròquia,
foca terrestre, poseu -vos la faixa, capital
risc, si ho haureu dit d 'er, i traieu el porro
avui entre l 'estudi i Carles Trengs. Benvingut.
Moltes gràcies, moltes gràcies. Què t 'anava
a dir? Tenim molts temes per tocar, n 'hi ha
un de rabiosa actualitat. Ahir li passo un WhatsApp...
Domini per la història, eh? Masia .bc, em sembla.
Domini espectacular. Quan me 'l va passar l 'Àlex
vaig pensar, bravo, dels dominis bons que...
Com a curiositat, Xatgepeta no reconeix el .bc
com a URL, que no el munta. Reviso l 'actualitat.
Ahir et passo un WhatsApp dient, ostres, no tenim
res d 'actualitat, farem programa normal, però
no hi haurà actualitat. I patapam, avui ha passat
una cosa que canvia bastant el panorama de les
start -ups. Pot canviar, pot canviar, però ho
explico. Avui a Davos la Comissió Europea bàsicament
ha anunciat que es posa en marxa un concepte
que es diu la EU -INC, que és un concepte de
societat europea que... vol assemblar -se, d
'alguna manera, si hagués de fer un símil, al
que és la Delaware Base Company, als Estats Units,
que bàsicament el que es busca és tenir una entitat
legal que vindria a ser com el 28è estat de la
Unió Europea, però que aquesta entitat legal,
al final, és un entorn, jo diria, homogènic,
estàndard, per qualsevol companyia de la Unió
Europea, i això té tres objectius. El primer
és... estandarditzar legislació i que, per tant,
invertir en una companyia de França, d 'Holanda,
de Barcelona o dels nòrdics sigui exactament
el mateix. El segon és que això faciliti la mobilitat
d 'inversió de multitud de països. I el tercer
lloc... és que això no es faci en contra de la
fiscalitat de cadascun dels països, perquè al
final aquesta entitat el que acabarà necessitant
és una subsidiari, una companyia que són els
empleats, que al final tu pots ser una companyia
europea però al final estàs treballant a Barcelona
o ets una companyia europea que estàs treballant
a qualsevol altre mercat. El fet que aquesta
entitat es posi en marxa jo crec que pot... ser
un punt d 'inflexió molt important pel que s
'anomena les noves companyies de tecnologia d
'Europa. Els grans emprenedors europeus, en aquest
moment, tenen companyies americanes. Estan creant
una companyia a Delaware, majoritàriament, i
això, al final, té un cert efecte d 'escapitalització.
I quan tu li preguntes a aquests emprenedors
per què, òbviament el mercat americà és més gran,
òbviament hi ha més capital. Però un dels grans
factors que hi ha és, escolta'm, les primeres
rondes d 'inversió són molt fàcils de fer als
Estats Units. En segon lloc, a tot el tema d'Stock
Options, amb aquesta entitat és relativament
fàcil de fer. I en tercer lloc, per als inversors
americans, allò és un estàndard, no? És a dir,
invertir allà, te lo sabes de memoria com ho
l 'haces. Poder disposar d 'això, ostres, pot
ser un primer gran salt per creure 'ns que realment
des d 'Europa es poden construir companyies globals.
Però és curiós que surt d 'un moviment, que és
bottom -up. Surt d 'Andreas Klinger, potser ha
estat en altres, en un cercle tancat, que va
començar a generar aquest interès i dir, ostres,
necessitem el Ewing, European Union Incorporated,
per veure si es pot fer alguna cosa, per fer
una miqueta de pressió, per fer una miqueta de
lobby. I ho han aconseguit un any després. Rarament
surt això de... Sí, sí, jo crec que ha sigut
un... És per treure's el barret. L 'Andreas ha
sigut la cara visible, però n 'han tres. founders,
han creat, jo diria, un community darrere, molt
important, que validés aquesta visió formada
per l 'ecosistema de fundadors i l 'ecosistema
d 'inversors europeus i, bàsicament, el que s
'han fet és plantar -se a Brussel·les i anar
a veure, en aquest cas a la comissió, i anar
a veure els diferents comissaris, anar a veure
els diferents governs i explicar la realitat.
També t 'he de dir que a vegades aquestes iniciatives
necessites d 'aquest com extern que t 'ajudi.
Jo diria que podem agrair això en gran part al
president dels Estats Units. És a dir, Trump
al final és el que ha fet més per Europa, o pot
fer més per Europa, per aquest concepte de cohesió
i de pensar d 'una manera conjunta a Europa,
que no passa abans. i a dia d 'avui els polítics
europeus, la Comissió Europea, qualsevol iniciativa
que vagi en aquesta línia avança més ràpid. Ha
sortit Macron a Molleres de Sol a fer la roda
de premsa a Davos. Vull dir, deuen haver treballat
molt. Ha estat una reunió molt llarga. A Molleres
de Sol, no sé jo el protocol com és, però jo
crec que no pot sortir Molleres de Sol a aquest
tipus de rodes de premsa. Digues, Marc. Pregunta
tangencial. Fa dos episodis vam fer... una ronda
de prediccions. I una de les preguntes que li
vaig fer a l 'Àlex és si la Unió Europea seguiria
tenint 27 membres a final d 'any. Aquest 28è
compta com a membre o no compta com a membre?
Perquè recordo que vas dir que sí, eh? O sigui,
que tindria més. Val. Jo crec que no... No m
'he llegit en detall la legislació al darrere,
però jo us diria que crec que no té entitat jurídica
com a membre, com a estat. Amb la qual cosa,
jo crec que... No et sumaria. Encara tens 11
mesos per consolidar l 'aposta. En qualsevol
cas, quan es posi tota l 'aposta dels fons d
'inversió i les tardes que entrin allà i incorporen
-se allà, ja tindran més GDP que molts països
que són candidats. Que m 'està fent un a un de
països tipus Montenegro, Albània, Macedònia del
Nord, coses d 'aquestes, a veure si entraven.
És el primer cop en tota la teva carrera que
la geopolítica afecta tant el fundraising? A
veure, jo el que diria és que en aquest moment
el grau d 'incertesa és més gran. I jo crec que
la incertesa, al final, juguen algunes coses
a favor i unes altres coses en contra. La realitat
és que la incertesa ha vingut per quedar -se.
És a dir, no és un entorn de... És a dir, si
mirem des del Covid, va ser el primer shake que
vam tenir de l 'economia, ostres, des de llavors,
gairebé cada any han anat passant coses molt
importants, que potencialment podrien ser...
Amb la qual cosa jo crec que els empresaris,
les decisions, estem començant a pensar -les
més enllà d 'aquest entorn macroeconòmic que
al final no podem controlar. Al final no podem
controlar. Amb el qual jo et diria que crec que
els diferents dirigents i els diferents empresaris
han internalitzat que la incertesa ha vingut
aquí per quedar -se i formar part de la nova
normalitat. I, per tant, pensar que el teu mercat
serà exactament igual els propers 10 anys, i
quan jo estudiava la carrera, et deien planes
estratégicos, a 5 i a 10 anys. A dia d 'avui,
plan estratègic a 5 anys és ciència -ficció.
Però aquesta incertesa... No ve com derivada
del mitjà sobre el qual es suporta la política.
Exemple, abans era possible que hi hagués un
president gordo, m 'invento, perquè com que tot
funcionava per la ràdio i era el mitjà dominant,
tenies a Roosevelt i gent així que no era atractiva.
Churchill avui no podria ser president. Clarament
no, perquè no és una figura... Tinc dubtes, però
és igual. Però el concepte de Churchill no podria
ser president en el sentit que després de la
introducció de la televisió, qui t 'apareix?
T 'apareix Nixon, t 'apareix Kennedy, és a dir,
gent que davant de càmera funciona bé. O sigui,
no veus que la incertesa ve de la mà que igual
ara el que funciona bé és el clip dels 20 segons
i ara el president que funciona bé és el clip
dels 20 segons i la política es mou a clips de
20 segons? Jo diria, els lideratges estan canviant,
és a dir, el que... Si tu definies que era un
bon líder polític fa 10, 15, 20 anys, i tu mires
els líders polítics de dia d 'avui, no s 'assemblen
en res, en moltes d 'aquestes coses. Jo crec
que vivim del missatge ràpid, calent, immediat,
i per tant... Però al final els polítics els
escollim nosaltres. És a dir, Podem parlar de
com són els polítics, però al final els polítics
responen a la inferència que hi ha hagut de certs
mitjans. canalitzadors de notícies i que era
de sobte... Estic d 'acord, però és un reflex,
estic totalment d 'acord, com de la societat.
I no vull caure en aquesta idea de dir, no, és
que, m 'ho invento, jo no sé, en els anys 20
era millor, que per cert, això també té un nom,
es diu cronocentrisme. Sí, correcte. És que sempre
ens donem... Science Corner. Science Corner,
sí. No vull caure en el cronocentrisme aquest
de dir, no, és que la bona política era la dels
anys 30, o la de, no sé, o la de Roosevelt. tu
deia perquè potser és el que ens mereixem perquè
és el que estem votant jo crec que la gran diferència
que tenim i jo crec que és una de les grans dificultats
que com a població tenim és que de fet podem
escollir què volem sentir què volem llegir, què
volem veure fa 20 anys hi havia com si haguéssim
medis més o menys generalistes, que havien de
donar com si haguéssim veu en una banda i en
una altra. Hi havia mitjans de paper que més
o menys... I si tu volies tenir una mica de dir,
oi, vull saber un poc què passa, doncs escolta,
em compro l 'avantguarda del país i el món, i
allà tens una mica la visió. Tu a dia d 'avui
perfectament pots viure escoltant una ràdio,
uns podcasts, veient unes notícies, de gent que
pensa exactament com tu. Clar, la cambra d 'eco.
I el món fora d 'allò no existeix. Per tant,
és molt difícil a dia d 'avui fer canviar persones
de maneres de pensar, perquè al final jo estic
reforçant el pensament que jo tinc constantment.
Per tant, jo diria, els líders polítics el que
estan fent és parlar amb les seves audiències.
No estan parlant per tothom, estan parlant pel
seu, com si haguéssim, grup. Sí, sí, o sigui,
estan capitalitzant en aquesta idea que sembla
tan evident però és tan fonamental com que cadascú
veu una realitat diferent del món. Sí. Però al
final la política és molt fàcil, eh? És que t
'atitud i me pongo jo. O sigui, si hem de simplificar
-ho, és forma per això. I després hi ha un altre
punt, que és el sexapil del poder, que al final,
ostres, uns polítics al final, ostres, decideixen
coses molt rellevants per tots nosaltres. Per
mi, jo us diria... La qüestió, jo et diria, que
és per mi rellevant és que el món econòmic o
les regles econòmiques amb les regles polítiques
encara mantenen, jo et diria, les formes de forma
separada. I això és el que jo crec que l 'economia
de mercat encara està més o menys funcionant.
Última pregunta dels Estats Units perquè vull
centrar -me més en el que passa aquí i com podem...
d 'alguna manera defensar -nos. Construir el
missatge positivista aquest de Ewing, etcètera,
de moment de construir Europa. Clar, Estats Units
sempre ha estat una miqueta com el port segur
a l 'hora de fer negocis. O sigui, hi havia tota
guerres pel món, però deies, no, però almenys
jo faig business amb Estats Units i Estats Units
és un valor segur. Sempre són gent orientada
a negocis, són gent que posen el business per
davant de tot. Aquesta, potser aquesta percepció
canviarà amb l 'escena que tenim ara. I de fet,
Tot això impulsat per grans fons, inclús de Venture
Capital, les grans plataformes, els hyperscalers,
que no només han fet les donacions, sinó que
públicament han demanat el vot per Trump. Ostres,
jo no sé fins a quin punt això afecta, en el
curt plaç, en el llarg plaç, les ferides curen,
però aquesta percepció que teníem dels Estats
Units de jo vull fer negocis, vaig als Estats
Units perquè és el lloc més estable del món,
en aquest sentit. No podem defugir que al final
cadascuna de nosaltres tenim unes percepcions
personals. Sempre he dit que per mi Estats Units
sempre ha sigut el germà gran amb el qual m 'agradaria
amirallar -me. O aquell company de classe que
tu dius va molt avançat respecte teu. Ostres,
últimament... I no m 'agradaria posar Estats
Units amb totes les persones, amb tots els americans,
però... la visió que està transmetent el president
Trump s 'assembla més a un bullying en aquest
sentit aquell company de classe que ve a fotre
-la i que vol guanyar sempre i que no solament
vol guanyar sinó que a part vol demostrar conforme
ell és el número 1, etc. I això al final et canvia
la percepció dit això, el mercat americà és un
mercat enorme està format per moltíssimes persones
excepcionals els millors centres educatius del
món per mi estan als Estats Units és un lloc
on qualsevol persona que tingui ganes de progressar
per si sol tira i per tant no hem de cometre
l 'error de veure la figura del president dels
Estats Units amb el total dels Estats Units però
sí que és veritat que les percepcions hi són,
no? I que, per tant, les ganes de les persones
de fer més o menys aquí també hi són. Ha passat
de ser el primer de zumo sol a ser un ciberbulli
criptobrown, una miqueta, eh?, als Estats Units.
O sigui, realment el canvi de paradigma ha estat,
bueno, trencador. A nivell europeu, perquè, clar,
tu has dit que amb la iniciativa Ewing posem
un nou pseudoestat membre per fer la regulació
i tot això, clar, ens posa a competir, és com
l 'equivalent en futbol de quan es va crear la
Champions, no? de dir, val, cadascú pot ser un
cabeça de rató en els seus ecosistemes locals,
però de cop i volta ara us enfronteu als guanyadors
de les lligues i subcampions de les lligues de
la resta de països. Per tant, el Barça podia
ser molt bo, el Madrid podia ser molt bo, però
ara t 'enfrentes al Chelsea, al Manchester, al
PSG, al Bayern de Múnich, etcètera, etcètera.
I aquí es crea una altra divisió. A nivell...
Si haguessis de fer un rànquing, en quin creus
que està Barcelona? Quina posició està Barcelona
a nivell europeu avui en dia? Jo crec que Barcelona
clarament juga a les Champions. O sigui, estem
a la Lliga aquesta, no estem a la UEFA ni a l
'Intertop. Jo crec que estem a la Lliga de les
Champions, però som al 15 d 'Europa. Ens quedem
a 8 anys? Depèn, perquè pots tenir un bon any
en aquest sentit. Però no estàs amb el top 5
en aquest sentit. Ara, jo crec que ens hem guanyat
el poder jugar a la Lliga Europea i jugar -la
bé i a mi m 'agrada molt aquest símil del futbol
perquè al final, si et fixes què és Barcelona?
aquest concepte és una start -up de Barcelona
què és una start -up de Barcelona a dia d 'avui?
en un món tan líquid com el que vivim tu ets
Una start -up de Barcelona és una start -up que
està constituïda aquí? Bueno, pot ser, no? Però,
escolta'm, i si són dos founders, un founder
català i un founder d 'Estats Units que tenen
una de la World Base Company però que tenen 40
persones treballant aquí? Això és una companyia
d 'aquí? Un Letgo, per exemple. Sí, no? Estàs
construint. Ostres, vale. I si tu resulta que
ets una companyia d 'IUK? que sou tres founders
i un dels founders se ve a Barcelona i tot el
growth de la tècnica encara que és una companyia
que és UK related és una companyia de UK però
estàs en aquest entorn de Barcelona o tu ets
dos catalans i te 'n vas a White Combinator i
aixeques calés a San Francisco però tens l 'equip
tècnic aquí Això és una companyia de catalana
o és una companyia... Però reaccionat amb això,
i tornant al tema dels 28, perquè potser és molt
entrar al detall, però la fiscalitat d 'una companyia
de 28, com queda? Perquè jo, per exemple, si
jo monto una demà i estic aquí, a qui li pago
l 'impost de societats? Al País 28 o li pago
a Espanya? Perquè això fa una mica la diferència
aquesta de, no, si jo tinc aquí una SL amb el
meu founder i muntem l 'empreseta, doncs, home,
sí que és veritat que la riquesa es crea aquí,
perquè tinc aquí les oficines, pago els empleats
aquí, aquest senyor va al súper i llavors casa'm
allà i funciona millor també. Sí, correcte. Correcte.
Però no és el mateix que l 'empresa sigui una
societat catalana o espanyola, en aquest cas,
i deixi tota la riquesa en el país, no? Llavors,
és veritat, abans m 'havia quedat al cap això,
el 28, És un país, entitat com a tal, fiscal,
on es paguen els impostos? O això cadascú...
Hauríem de mirar una mica la lletra petita, perquè
encara s 'està desenvolupant. Jo diria, els tres
objectius principals de crear aquest país número
28, aquesta EU -INC, és, en primer lloc, tenir
una legislació comuna en els 27 estats membres,
i que, per tant, si tu has de constituir una
companyia, o sigui, el mateix protocol. a qualsevol
dels 27 països, perquè estaràs aplicant la normativa
d 'aquell entorn. I això, per mi, és una cosa
que simplifica. Per fer -vos una idea, jo avui
soc un inversor, avui invertim en una companyia
d 'Alemanya, per exemple, tu vas al notari d
'Alemanya, has d 'estar físicament a la sala
i el notari llegeix des de la primera paraula
fins a l 'última i tu et pots passar... amb aquests
típics pactes d 'accionistes d 'aventura capital
de 300 pàgines, 8 hores. Aquí això no passa.
Aquí això aquí no passa. Però la legislació alemanya
ho tens. Llavors, si tu mires si s 'ha de sacar
a cadascun dels països, però en cap cas s 'ha
de sacar al NIE aquí per poder ser en aquest
sentit. Llavors, el primer que fas és, escolta'm,
independentment d 'on inverteixis d 'Europa,
des d 'un punt de vista de normativa legal, mercantil,
Ostres, el mecanisme serà igual. Això et dona
una simplicitat a l 'hora de constituir una companyia
i d 'aixecar diners relativament fàcil. Això
que tu dius, ostres, però això per al founder,
ok, perquè li simplifica la vida, és molt important.
És molt important per poder atraure inversors,
per una banda, paneuropeus i per una altra banda,
americans. Especialment en etapes inicials. És
a dir, si tu ets una companya que va com un tiro
i aixeques una ronda de 50 milions d 'euros,
no et preocupis, que el fons ja pagarà a un gran
bufet d 'advocats d 'aquí i et farà tot perfectament.
Però si tu ets una companya que estàs començant
i estàs aixecant una primera rondeta de mig milió
d 'euros, 600 mil, i tu tens un inversor d 'Estonia
que vol invertir 100 .000 euros en la teva companya,
a dia d 'avui, ostres, això és un mal de cap
molt gran. Llavors, el fet de tenir aquesta...
posició, jo et diria, d 'estat 28, o d 'IOINC,
o de companyia europea, el que automàticament
fa és que tu ets accessible a la inversió de
qualsevol inversor dels estats membres, i per
un inversor americà sol s 'ha d 'aprendre una
legislació, que és la legislació d 'aquest entorn.
Per tant, per mi aquest és el primer entorn.
Un cop tens això fet, si aquesta companyia ha
de treballar, al final necessitarà persones.
I aquestes persones hauran de treballar físicament
en algun lloc. Llavors, per això, aquesta companyia
sempre tindrà, com a mínim, una subsidiària.
I aquesta subsidiària és on pot contractar empleats.
Aquesta seria la SL espanyola. Exacte. Si tu
estigués a Barcelona, tindries una SL espanyola.
Propietat, 100%, de la companyia que tens en
aquest cas. I, per tant, llavors, aquí... t 'aplicarà,
com siguéssim, la normativa fiscal o la normativa
laboral del país on t 'ho tinguis en aquella
societat. I perdona que t 'he tallat, però tornem
a lo dels punts de Barcelona, que m 'està interessant
molt, que has posat els diferents exemples de
nivells que es considera una empresa a Barcelona,
la fundada aquí, la que té el founder aquí, la
que s 'ha muntat l 'equip tècnic... O sigui,
crec que ho estaves vinculant amb la imatge de
marca de la ciutat mateixa, no? Correcte, és
a dir, per mi... El que és rellevant de Barcelona
és que es construeixen coses des de Barcelona.
És a dir, que tu tinguis les persones aquí amb
la capacitat de construir companyies. Després
que això formalment sigui una societat de Delaware,
d 'un altre lloc, ens és una mica igual. Al final,
nosaltres, per construir noves empreses, per
construir nous productes, per construir noves
solucions, necessites dues coses. Dues coses,
sobretot. Tal i ni calés. Són les dues coses
que necessites. O sigui, no som puristes amb
l 'ESL, ens és igual, si no munten l 'ESL, si
venen aquí estem contents, també. Jo crec que
sí. Sí, sí, no, no, està clar. Jo crec que sí.
Mira, hi ha una companyia portuguesa que jo crec
que apunteu -vos -la, perquè serà molt famosa
en un temps, que es diu Viorce, Viorce, amb V
alta, d 'acord? El fundador és el Pedro Coelho.
El Pedro Coelho és un portuguès serial entrepreneur.
És una persona que ha treballat en multitud de
companyies i l 'última companyia que tenia era
una companyia que feia headhunting en temes de
health tech i, per una altra banda, feia una
CRO. Una CRO és una Contract Research Organization,
que és una companyia en la qual subcontractes
experiments mèdics per farmacèutics. Aquest senyor
té una història molt interessant. Al seu pare
li detecten un càncer terminal, li donen mesos
de vida... I ell, una mica com que es torna boig,
diu, anem a veure de quina manera jo puc posar
amb el meu pare algun d 'aquests tractaments
experimentals per poder tastar. I es dona compte
que no hi ha cap sistema que permeti fer el matching
entre tots els medicaments que estan sortint
en fases terminals al seu pare. El tio es busca
la vida, aconsegueix algun tractament per al
seu pare i el seu pare viu un any més de vida.
Gràcies a la seva feina... allarga la vida del
seu pare un any. Quan això li passa, ell descobreix
la visió que vull fer en la meva vida, és jo
vull ajudar a accelerar el desenvolupament dels
fàrmacs perquè més gent pugui salvar -se d 'aquesta
malaltia. Vent la seva companyia i comença a
pensar com ho he de fer. I aquest noi decideix
construir aquesta companyia a Barcelona. I per
què decideix fer -la a Barcelona? Primer, perquè
havia fet un Erasmus a Barcelona. La importància
de que aquest noi havia viscut uns mesos, perquè
s 'havia vingut a Barcelona, i li agradava la
ciutat, qualitat de vida, etc. Però més enllà
d 'aquest entorn, jo diria, personal, hi ha dos
aspectes molt racionals que hi va perdre. Un,
ostres, si jo vull crear una companyia que acceleri
el desenvolupament de fàrmacs amb intel·ligència
artificial, Ostres, Barcelona té alguns dels
principals hospitals que fan les fases clíniques
de desenvolupament de fàrmacs. Per tant, estar
a prop d 'aquests hospitals és quelcom important.
Però la segona, i que és molt ambiciós, és jo
vull atraure els millors professionals d 'Europa.
I diu, ostres, si he de portar un tio de Dinamarca,
he de portar un tio de Londres, he de portar
un tio de Polònia, he de portar un tio de Suècia,
he de portar un tio de França... convença 'ls
perquè vinguin a treballar a Barcelona i és més
fàcil que no s 'hi munti una oficina a París
o s 'hi munti una oficina tal que em costarà
més que l 'és i que no tothom té ganes de fer
-ho aquest tio a dia d 'avui d 'aquí a poc sortirà
anunciat una ronda molt gran en aquest moment
són 55 persones treballant solament hi ha 5 espanyols
i és una companyia jo crec que serà de les grans
companyies d 'AI que hi haurà És una companyia
que la Holco és portuguesa. Perquè ell, quan
va construir la companyia, ella és portuguesa,
va construir a Portugal. Té una subsidiaria aquí.
Aquesta és una companyia de Barcelona o no? Ostres,
per mi, tenir amb el Pedro aquí, tenir un equip
de cinquanta i pico persones desenvolupant el
producte, tècnics, etcètera, és veritat, no?
No és una SL, com tu deies. Però per mi clarament
forma part de l 'ecosistema d 'aquí. Com deia
Jordi Bujol, català és qui treballa i viu a Catalunya,
no? Per tant, en aquest cas, si tu d 'una startup
treballis, la incorporis aquí o no, és irrelevant.
El meu punt és el de marca Barcelona. Sempre
s 'ha utilitzat, abans de les startups, design
made in Barcelona, l 'arquitectura made in Barcelona.
Sempre la marca Barcelona és un d 'aquells pocs
casos que a nivell mundial la marca de la ciutat
és molt més gran que la marca del país. Connotacions
polítiques a part, però hi ha Nova York, París,
Barcelona, Roma... i poques més. Però és que
diria que Barcelona és l 'actiu social de dir
viatger pel viatger del món. Vas per... No, where
you come from. Sí, sí, exacte. En el moment que
la teva boca pronuncia la paraula Barcelona,
és el concepte aquell que quan tenies 18 anys
és un baixacalces. No, no, és increïble. Directe
a Instagram. No, no, però t 'ho dic la veritat.
Ja tens com el teu interlocutor dient, oh, Barcelona,
un dia la meva mare va anar i es va enamorar
de la ciutat. Exacte, però sempre. És infal·lible.
És infal·lible. T 'anava a preguntar, les relacions
institucionals, que hi ha com a fons, i entren
una miqueta més en Masia. Donem una miqueta de
context històric, tu havies estat capitanejant,
que s 'acabi del risc, que has estat creant altres
fons, fons de fons, ara et llences en Masia Bici.
Arriba un punt en què, clar, Espanya, inclús
Barcelona en particular, mai havia estat percebuda
com una ciutat per fer créixer una start -up.
Era una ciutat molt bona per començar. però històricament
sempre hi havia el correveu aquest de quan arribes
a Series A t 'has d 'anar a buscar pasta fora.
I la gent se n 'anava a Alemanya, Estats Units,
Londres, etcètera, inclús París més recentment.
Això ha canviat. L 'ecosistema de start -ups,
ja sigui d 'aquí com Madrid, han començat ja
a tenir fons de més creixement. Kibo fa poc bé
llançar un fons de 120 milions, els de Seaya,
Keyfund... Han arribat, han arribat supertard
a la festa. Suposo que és un tema de maduració
d 'ecosistema, però històricament, què va passar?
Typeform, qui més? Cantox, les històriques d
'aquestes, o Travelberg, no agafaven capital
d 'aquí, perquè deien, si puc accedir a capital
d 'Alemanya. Però no és una connexió immediata,
potser ho feien perquè eren fundadors de fora,
però la típica startup fundada per catalanets
estava restringida a buscar capital aquí. Aleshores,
aquí ve la meva pregunta. Una intro molt llarga.
La relació interpersonal entre fons, com funciona?
És a dir, els partnerships aquests històrics
de... Jo soc un fons que li trobo... O sigui,
un fons més orientat a CIT, però li passo d 'ilflow
als que estan en fase growth a un target global,
Alemanya, no? Com sol funcionar això, la dinàmica
aquesta? Primer, per puntualitzar, Macías el
que nosaltres anomenem és un angel fan. I el
concepte d 'angel fan, És un concepte relativament
nou en el nostre entorn, però bàsicament el que
ve a dir és que nosaltres invertim en la mentalitat
d 'un business angel, en el sentit que som molt
ràpids, els tíquets són relativament petits,
vol dir que nosaltres no liderem rondes, sinó
que el que fem és complementar rondes, etc. I
intentem ser de molta ajuda en les primeres etapes,
en el que s 'anomenen el prellevó i el llevó.
I això el que ens permet és estar molt a prop
del fundador perquè nosaltres no tenim calés
per poder posar series A, series B, series C.
Llavors, el que fem és, escolta'm, t 'ajudem
en aquesta etapa inicial. Llavors, com ho fem,
això? Perquè al final el Pepe i jo, que som qui
ho estem muntant, tenim la capacitat que tenim.
Doncs bàsicament el que fem és que en aquest
fons... una part molt significativa dels diners
que nosaltres gestionem, ens els han posat, ens
els estan posant, en aquest moment portem 40
emprenedors d 'èxit de Barcelona. Per tant, 40
persones que ja han construït companyies a Barcelona
i que les han fet créixer i que en molts casos
inclús les han venut i que ara estan tornant
una mica més en aquest àmbit. I això per què
és important? Per dos motius. Un, perquè aquestes
persones tenen... les connexions de nous emprenedors,
nova gent que està muntant coses, etc. Per tant,
això ens ho canalitzen. I llavors nosaltres què
fem quan ens porten projectes d 'aquest tipus?
Al llarg d 'aquests anys, el que nosaltres hem
construït és una relació molt important amb fons
especialitzats internacionals de capital llevo.
I per què és això important? Perquè si tu estàs
construint des de Barcelona una companyia global,
La nostra recomanació és que tu aspiris a que
et financi la companyia inversors que et permetin
obrir mercats o que tinguin coneixements amb
el teu producte molt especialitzats. I per tant,
si tu estàs construint una primera companyia,
m 'ho invento, en el món del tech bio, amb computer
science aplicat a ciències de la vida, ostres,
no agafis solament diner català. Ostres, quins
són els tres millors fons de computer science
aplicat a life sciences que hi ha a Europa? Hi
ha un fons a Alemanya que es diu Amino Collective.
Bé, escolta'm, vés a fer el pitx en aquests tios,
que tenen aquesta mentalitat paneuropea. I això
és el que fem nosaltres. Per tant, el que nosaltres
intentem és emprenedors d 'aquí que tenen aquesta
mentalitat global, ajudar -los a connectar amb
inversors, amb prellevó i llevor, que tenen una
especialitat amb la seva indústria o amb la seva
tecnologia i que poden sumar des del moment inicial.
De tal manera que tu, des del dia 1, tinguis
un sindicat d 'inversors que hi hagi... un catalanet,
que som nosaltres, que són els que, potser, som
més generalistes i que et podem ajudar més en
temes del dia a dia, però que tu portis algú
que està mirant totes les companyies de TechBioHealth
d 'Europa i que, per tant, inverteix al CERN
de Suïssa, o inverteix a l 'Imperial College,
o inverteix al Max Planck, igual que pot invertir
en el Supercomputing Center d 'aquí de Barcelona.
Per tant, el nostre rol és, la resposta és sí,
has de connectar, I al final, el rol d 'un inversor,
la gent pensa que és financer. Ara entrarem a
això. Sí que entrarem. I és people business.
Però abans d 'entrar -hi... No, espera, que acaba.
Està relacionat amb l 'anterior. És per entendre
si s 'entén bé el punt que acabes de formular.
Els teus contribuents al teu fons, com si diguéssim,
són els teus alpis, serien emprenedors... catalans
d 'èxit. Aquest seria el pool de catalanets que
tens, no només. O que viuen aquí. Sí, exacte,
hi ha més gent. Però l 'objectiu final no és
posar la llavor, perquè m 'ha agradat molt que
utilitzis la paraula llavor perquè tothom faci
visit. Correcte, sí, sí. Ja va sent hora que
comencem a fer paraules catalanes per dir les
coses que toquen. Sí. Sinó que l 'objectiu, més
enllà dels diners, és connectar amb el que seria
com el que ve després d 'aquest cid, no? Però
perquè no ho faci aquí, sinó perquè ho pugui
fer en un espai paneuropeu. Correcte, és que
tu, Si tu vols construir una companyia d 'impacte
global, és que tu anar a vendre et costa el mateix
anar a vendre a Madrid que anar a vendre a París,
que anar a vendre a Londres o que anar a vendre
a Nova York. És a dir, al final agafar un avió
i anar a tenir... Tu què necessites? Que algú
t 'obri la porta. Si tu solament tens inversors
d 'aquí, el nivell de connexions que els teus
inversors et poden arribar a donar... estarà
donat en aquest ecosistema. Si tu tens una ambició
global, ostres, intenta construir un ecosistema
d 'inversors que et permetin que siguin complementaris,
que tinguin un coneixement de producte, un coneixement
de marques, etcètera, en aquest entorn. I en
el nostre cas concret, ostres, nosaltres no coneixem
totes les indústries, no coneixem totes les tecnologies,
però si tenim la sort de tenir dintre del nostre
grup del pis... emprenedors que hagin construït
companyies en aquella indústria en concret, ostres,
és que per mi és obvi, no? Escolta'm, et presento,
no?, fundador d 'aquesta companyia amb aquest
emprenedor, no?, d 'èxit, no?, que et pot ajudar,
no? Heu d 'orquestrar molta feina, no?, perquè
al final hi ha el concepte aquest de, i podem
entrar en aquest tema, eh?, podem obrir aquest
maluc, que és el de l 'inversor aporta valor,
d 'acord? Hi ha visions molt radicalitzades,
molt polaritzades, aquest tema. Jo, la meva experiència,
el que he vist, i també he parlat amb molta gent
de l 'ecosistema, és... t 'involucres, aportes
molt valor, depenent en quina etapa de la vida
estàs. És a dir, quan tens molt poques inversions,
ostres, tinc dues o tres inversions, em volco
en elles. A la que comences a tenir -ne més,
és com una distribució inversa, una power law
inversa, deixes de fer -ho perquè, clar, de cop
i volta, ostres, a l 'overhead de gestió de firmar
un pacte de socis, anar al notari, no sé què,
ara t 'ajudo a fer fundraising, tal, tal, tal,
de cop i volta, potser a tu també et van millor
les coses. I no pots aplicar tant de temps, no
pots dedicar tant de temps a les teves invertides.
Fins que arriba un punt de trencament en què
probablement ja en tens tantes que vius ja només
de business angel. Potser t 'ha anat bé el negoci.
Per tant, en el principi de la teva carrera d
'inversió i al final de la teva carrera d 'inversió
és on aportes més valor, crec. Quan estàs més
ocupat perquè tu tens una empresa que et va bé,
és on no aportes tant. Però clar, el que m 'estàs
dient és que vosaltres sí que... orquestreu tota
aquesta gent, aquesta porró de 40 persones, que
diuen, mira, necessito que algú que tingui experiència
en Bitubisa, en monetització, en models de pricing,
doncs vinga, truco a tal persona i li faig això,
li fas aquesta feina. Mira, però és que al final
és com tot, no? Jo sempre dic una cosa, vaig
tenir un profe a l'MIT, que es deia Ken Morse,
que parlava que tu havies de ser, en qualsevol
indústria, una persona amb les tres Ks. I diu,
you know the market, know people in the market,
and you are well known in the market. Tu necessites
aquestes tres coses. En el món d 'inversió és
exactament el mateix. Tu has d 'entendre com
funciona això, has de conèixer molta gent i has
de tenir una certa marca personal per poder -ho
tenir. Per què dic això? Perquè al final jo puc
arribar on puc arribar amb el meu entorn. Si
som capaços de crear aquesta comunitat d 'inversors
dintre de Masia, que cadascú pugui aportar en
alguna cosa concreta, el valor que pots arribar
a fer és molt més gran. Et poso un exemple. Tenim
un LP que és l 'Ixam Awan. L 'Ixam és un d 'aquests
exemples de Barcelona by Choice. Americà, enginyer,
manta companyia... en un món concret, en el món
d 'EdTech, ostres, li posa diners a Bessemer,
li posa diners a Unesco, al final la companyia
la compra a Google, està durant dos anys com
a director de producte d 'educació de Google,
ostres, si fa dos anys i mig, el tio decideix
sortir i venir a Barcelona. Ostres, poder tenir
l 'Ixam, ho dic per un exemple, vinculat a Masia,
ostres, per mi és un luxe titànic. Per què? Perquè
si tenim una companyia en el nostre portfolio,
no? que ha d 'anar als Estats Units i ha de fer
tres entrevistes amb tres vicis, ostres, l 'eixam
té un network molt important per poder fer això.
O inclús a vendre a Google. Segurament no ho
sap la persona. Però el que vinc a dir és que
aquest concepte de community driven, que en altres
ecosistemes més madurs funciona de forma normal,
jo crec que a Barcelona... ha arribat en aquest
punt d 'inflexió on això comença a funcionar.
I és el que estem intentant construir a Masia.
Sí, o sigui, perdona el teu contrapunt d 'abans.
És que la paraula que és difícil és aquesta de
valor. Jo crec que en el paraigües aquest de
valor s 'han volgut posar més coses. I a vegades
semblava com que... És un meme, s 'ha convertit
en un meme de... exacte, llavors com que el pròxim
que m 'inverteix fons internacional americà o
europeu és igual a ja ho he fet, saps? tot el
que havia de fer ja em puc relaxar que ja funcionarà
bé les xapes ajuden, igual que si tens certificacions
però pel que estic escoltant com que el punt
aquí és més jo sempre he sigut molt És que has
donat un punt que ha sigut interessant, que és
el de dir, no, és que si jo me 'n vaig a Nova
York, clar, perdo el network. Això és una cosa
que és megareal i molt poca gent ho pensa de
manera implícita. O sigui, tu ets l 'ogí d 'això.
Cada dia que passa, amb tota la gent que parles
i et reuneixes, el teu capital social a Barcelona
és acollonant. Però és una cosa que, com que
vas fent a poc a poc i sense pensar -t 'ho gaire...
igual no et dones compte, saps? Jo a vegades
també ho penso, no? Perquè molta gent em ve a
mi i em pregunta, escolta, saps d 'algú que no
sé què? I si, hòstia, sempre tinc una resposta,
saps? I a vegades penso, hòstia, com és que sempre
tinc una resposta? És una mica això, no? És aquest
concepte que a poc a poc has anat construint,
com una reputació, o t 'has anat teixint una
xarxa, o un network, digue -li com vulguis, que
t 'ha portat en aquesta posició. Clar, el que
estic entenent és que el concepte és... portar
això una mica a escala, però oferir -ho a l 'emprenedoriat
que t 'està... Si aquesta paraula existeix. M
'agrada, eh? Emprenedoriat. Déu -n 'hi -do. Déu
-n 'hi -do, eh? Que estàs sota el paraigües del
teu fons, no? Sí, o sigui, al final nosaltres
donem la possibilitat que s 'accedeixi. Al final
que l 'emprenedor és lliure, eh? De fer el que
vulgui, no? Però sí que és veritat que, especialment
en les primeres etapes, que tu estàs construint
les companyies, Ostres, poder tenir algunes converses,
poder tenir algunes intros, és molt rellevant.
Respecte al valor, jo crec que tot el mèrit de
les companyies és els founders. Els inversors,
si algun mèrit tenen és d 'haver encertat en
posar -li uns calés i d 'haver obert la seva
agenda. Jo crec que són les dues coses que poden
fer. I la tercera, que això és una mica més,
jo diria, depenent dels casos, és que si tu tens
molts anys, t 'has equivocat moltes vegades.
i al final, com has vist moltes cagades que han
passat, ostres, quan et veus un founder que va
cap a un lloc, tu li vols dir, escolta'm, no
sé si ho fas bé o malament, la meva història
és que jo una vegada vaig invertir en una companyia
que va fer això i no li va anar gaire bé. Aquí
t 'ho deixo, i a partir d 'aquí cadascú ho tingui.
Però crec que són les tres coses màximes que
podem aportar. Més enllà d 'això, zero. Hi ha
un altre valor implícit, que és el de... Clar,
vosaltres, en Masia, us heu posicionat al capital
llavor, val? Però tu estàs involucrat en Maldea.
Per tant, és un fons de fons. Per tant, suposo
que d 'haver -hi una relació directa de dir,
empresa que invertim aquí, que va molt bé, després
ja tenim el vehicle per allà. O sigui, Masia
no fa el follow -on, com a tal, però tu estàs
al pis amb altres fons, o potser només amb Maldea,
ja tens un vehicle des del qual poder invertir
més tard, no? O no? No tan per investir, sinó
per co -invertir en aquell moment. Quan nosaltres
vam decidir muntar Aldea, que va ser just després
del Covid... Un altre bon nom, per cert. Bueno,
és que Macia i Aldea venen per aquí. És que m
'estàs guanyant amb els noms. Estan realitzats.
El nom d 'Aldea, el mèrit és del Gonzalo Rodés,
del meu soci, que volia un nom que fos femení.
i que fos, com els anglesos parlen humble humilde,
en aquest sentit el capital en general tiene
nombres como Miura Black Rock Black Toro té coses
com molt quan al final el nostre únic mèrit és
d 'intentar fer allocation de recursos en diferents
llocs per què li dèiem aldea? perquè una mica
la nostra visió és si volem invertir a Europa
nosaltres pensem que el món del venture capital
a Europa s 'està transformant a Europa els nous
inversors són exemprenedors la gent que està
muntant fons de capital risc són exemprenedors
que tenen un expertise una expertesa molt gran
en un determinat vertical o en un determinat
i nosaltres vam decidir per què no muntem un
fons de fons no muntem un vehicle d 'inversió
que es dediqui a mapejar tota la nova generació
de fons de capital ja bo que hi ha a Europa I
intentem identificar quins són els millors en
intel·ligència artificial, en blockchain, en
tech bio, en robòtica, en diferents verticals.
I anem a fer una inversió en cadascun d 'aquests
fons. Per tant, la meva feina, jo et diria, del
2020 al 2024 va ser patejar -me a Europa, parlar
amb prop de 400 fons, i acabar escollint 25 -30
fons que, segons nosaltres, eren els millors
En primeres etapes, en aquells àmbits molt concrets.
És a dir, tu no aixeques diners d 'un family
office... El DEA aixeca diners d 'un family office
i llavors el que nosaltres fem és un fons a fons.
Llavors aquests diners els posem dintre d 'altres
fons. Fem un sistema de fons. Perfecte. Però
què és el que et dona aquest sistema de fons?
El que et dona és que tu has mapejat i has dit
quins són els tres tios que més saben de Tech
Bayo en Europa. Este, este i este. I tu... ets
inversor en el seu fons. Llavors, això ho muntem
i això està funcionant molt bé. És un producte
molt financer, molt bo, que funciona per family
offices, etc. Perquè la gent... pugui entendre
el concepte, que hem parlat molt d 'index...
És com un index fan. És exactament el que anava
a dir, aquest concepte d 'index, o invest -me,
sisplau. Agafem... És que tenim un quasi nou
patrocinador i el tenim que anar mencionant de
tant en tant, perquè ho vagi sapiguent, que ho
serà. Doncs això, que inverteix en diferents
fons indexats, però al final tu ets propietari
de la cistella. Si tu diguessis, per exemple,
la nostra tesi és jo crec que Europa construirà
entre 50 i 100 unicornis els propers 3 anys.
De quina manera tu tens participació en aquests...
És impossible que tu puguis invertir. Llavors
què fas? Dius, ostres, anem a intentar identificar
quins són els millors inversors de capital llevor
i anem a posar diners en els seus sons. Amb la
qual cosa tu tens una participació indirecta...
en aquesta tipologia de gent. Quants diners ha
de tenir algú per entrar a aquest fons? Al DEA,
250 .000 euros. Això és el tiquet mínim per poder
invertir en el fons de fons. Exacte, en el fons
de fons del DEA. Llavors tenim family offices,
tenim alguns wealth individuals, algunes institucions,
etcètera, que són els que ens posen els diners.
Però llavors muntem això, muntem el DEA i ostres,
el primer fons de fons funciona molt bé, invertim
en 23 gestores, 28 fons. que a la vegada inverteixen
en 1 .000 companyies a Iguassabà i a Europa.
1 .000 companyies a diferents ecosistemes. I
jo rasco i em dono compte que de les 1 .000,
solament hi ha 12 a Barcelona. I dic, ostres,
com pot ser? Com pot ser que... Tu en parlaves
abans de la Champions League, no? Sí, exacte.
D 'acord, no som Londres, no som París, però
bueno, 12 .000, no fotem. No fotem. Llavors,
agafo l 'avió i me 'n vaig a veure 'ls, i li
dic, escolta'm, com és que no estàs venint a
Barcelona? I em diu, mira, som tres tios, tenim
recursos limitats, estem a Berlín, i allò que
anava és del network. I d 'on invertim? Ostres,
d 'on tenim massa crítica de projectes, o on
coneixem gent. que ens pot passar als projectes.
Carlos, és que jo faria el mateix. És que jo
mai em plantejaria el dir, no, és que mira, me
'n vaig a Londres a muntar una empresa. És que
jo a Londres no... És que no conec ni el forner.
Llavors, el millor fons de TechBio, en la meva
opinió, un dels millors, està a Berlín. I on
inverteix aquest tio? Inverteix a Berlín, a París,
a Múnich, a Zúrich i a Londres. I és on ell agafa
l 'avió i se 'n va a mirar els projectes per
allà, no? I tu dius, oye, i Barcelona? I dius,
és que Barcelona, no sé, vull una vez al año,
tal, tal. I llavors jo penso... Exacte. I això
és com va néixer Macià. I Macià va dir, ostres,
anem a fer una cosa. I si fem de scouter? O geador,
com en el futbol, no? De coses que veiem que
són més o menys interessants aquí, i diem, escolta,
he vist aquesta spin -off del Supercomputing
Center, escolta, fons a Berlín, te la presento.
Jo he conegut el founder, té sentit, em sembla
una bona cosa. Llavors et poden passar dues coses.
Una, que aquest dia... perfecte, però és que
hi ha otra companyia en l 'imperial col·legi
que fot el mateix i tal, tal. A mi com a inversor
m 'ha salvat la vida. Perquè, ostres, o et diu,
no, no, ostres, té tot molt de sentit, inverteixo.
Ostres, per a mi invertir aquí és disparar a
volon parado, no? És a dir, ostres, jo he fet
l 'escòtion d 'un tio que em sembla interessant,
l 'he posat en contacte amb un inversor especialista
paneuropeu, si aquest decideix invertir, a mi
com invertir amb ell? té molt de sentit, i aquest
va ser una mica l 'origen de Masia Barcelona
té una estranya relació amb els fons de capital
risc europeus que volen venir a obrir una oficina,
n 'hi ha hagut diversos que ho han fet i han
recollit cable perquè no han anat bé, també el
cas de Target Global, no sé si briga també al
final es va quedar o no, em sembla que n 'hi
ha uns quants que han obert oficina i l 'han
acabat tancant perquè han dit al final no hi
havia tant deal flow jo crec que és que Barcelona
té una cosa que és que té com una part de start
-ups que està molt sobreexposada i té un altre
cercle, un altre subecosistema, que és aquest
precisament, el d 'Express i tal, que construeixen
una miqueta en silenci perquè no necessiten serial
founder, gent que ve dels Estats Units i que
està en un sabat i construeix una empresa aquí,
i aquest deal flow no el troba ningú. O que és
el que trobem, una vegada ho hem comentat, només
entre founders. Aleshores, clar, els inversors
aquests d 'Alemanya, de Suïssa, de Londres, que
venen aquí... obren l 'oficina i l 'acaben tancant
perquè diuen al final no hi ha tant d 'ilfo com
per justificar, no? Ara us esteu posicionant
una miqueta com el Xavi del Venture Capital,
no? És a dir, per nosaltres passaran totes les
pilotes, jo crec que és el que hauria de passar,
i vosaltres repartireu joc, val? Quina és l 'estratègia?
Com no tens conflictes d 'interès? Imagino que
alguns et demanen tenir preferència o no, no
hi ha exclusivitat, entenc... És que al final
jo et diria... Al final, els projectes són de
tothom. És a dir, tu no tens cap... Jo l 'únic
que faig és... Jo em veig amb un founder. Normalment,
com funciona això és un dels nostres LPs ens
diu si has conegut un founder, l 'hauries de
conèixer. I, per tant, t 'arriba entre comitès
al founder per prescripció. Llavors, tu fas un
cafè amb ell i dius, ostres, té sentit i fas
una sèrie de preguntes. I tu dius, ostres, això
de tot el meu network d 'inversors... pel que
m 'està dient, a qui li preguntaria jo? Doncs
jo li preguntaria en aquests tres. Clar, però
no hi ha primera opció de dir que no? Per exemple,
un exemple d 'avui, m 'ha vingut a veure una
companyia que fa una plataforma d 'educativa
per... per un tema mèdic, per gestionar el que
són els sistemes de PET, els d 'imatge. Es veu
que hi ha una carència brutal en el món de formació
amb temes tecnològics mèdics. És a dir, tu vas
a la carrera de Medicina, t 'ensenyen Medicina,
tu vas a la carrera d 'Infermeria, t 'ensenyen
Infermeria, però a dia d 'avui tu estàs fent
servir catxarros que potser... En cap d 'aquestes
carreres hi ha ningú que t 'ensenyi com funciona
l 'últim element. Aquesta gent ha muntat una
plataforma educativa mundial. per formar en aquests
tipus. És un bon punt aquest, eh? És l 'ironhack
del... Bueno, ara començo a veure l 'ironhack
dels fontaners i electricistes que diem sempre.
Jo ja ho he vist a l 'inquietud. El que l 'ironhack
era al computer science, això és a la medicina.
No, no, és molt bona. Clar, tu veus aquestes
màquines de reaccions magnètiques que jo, bueno,
o sigui, sembla que amb allò puguis programar
un atac nuclear. I com formes el tio que et porta
això, no? Sí, és una bogeria. I clar, a mi té
molt de sentit, l 'equip fundador té molt bona
pinta, ve del món de la ciència, un tio programador,
no sé quantos, tenen ja uns primers com 25 contractes
amb gent, i dic, ostres, això, a qui li puc passar?
I dic, ostres, mira, aquesta és una companyia
que té dos angles, té un angle que és d 'EdTech,
de tecnologia per l 'educació, o té un altre
angle que és d 'Health, en aquest sentit. Anem
a fer una cosa. li passo a dos fons d 'EdTech
que conec i li passo a dos fons de Health, no?
I li dic, o sigui, m 'he encontrat amb aquesta
gent, tal, tal, tal, oi, he tingut un blurb de
tres línies, tal, tal, et voldries reunir amb
ells o no? I si em diuen que sí, faig un mail
d 'intro i ja està. Llavors, l 'únic que jo demano
és que després que facin aquesta entrevista al
fons de Capital Risk, és que em doni feedback.
Clar. I em doni, oi, doncs no m 'hi ha gustat
per això, o escolta'm, hem decidit avançar perquè
tal, tal, oi, doncs si deixes d 'avançar, em
recorda a mi, llavors... Clar. Jo ho dic perquè,
com que jo estic associant dos vehicles d 'inversió,
et diuen, intenta que a nosaltres donar -nos
la prioritat, quan vegis alguna cosa que pugui
estar bé, passa -ho a mi primer. Dic, ja, perquè
sou dos, aquí ho faig. Tens aquest problema,
i no sé si passa també en el concepte aquest
de fons de fons o tal. Jo entenc que no, perquè
el guany és, si vas a lo maximalista, és a dir,
a més intros faig, més possibilitats hi ha de
retornar la inversió. Però no et fan més cas
els que els envies més deal flow? Aquest és el
meu punt. Jo crec que el repte és, que tu li
enviïs un bon projecte a qui li interessa aquell
bon projecte. Perquè si jo començo a enviar coses
que no t 'interessen, al final no et faran cas.
Si tu li filtres i dius, o sigui, m 'envia quatre
coses, però és que les quatre coses que m 'envia
té sentit per mirar -se -les, doncs al final
em posarà top of mind en aquest sentit. També
fas de business angel. Queda molt poc temps i
tenim un parell de preguntes per aquí. També
fas de business angel. En quin punt... Ara ja
he fet de Business Angel, ara ho faig a part
Macia. Ho fas, clar, ho fas per Macia. Abans
ho feia individualment, ara que tinc Macia, ho
faig dintre de Macia. Una pregunta que m 'agrada
fer -li a tots els inversors és quin és el teu
framework per resoldre conflictes d 'interès
en les inversions. Aquesta m 'agrada a mi i no
la vaig saber respondre, possiblement perquè
no sóc inversor. Possiblement, sí, exacte. Quan
parles de conflictes d 'interès és tinc una companya
que fa una cosa i em ve un altre que fa exactament
el mateix? Correcte, o que ha pivotat... I ara
fa exactament el mateix que un altre. Que li
passa a l 'Àlex amb aquests dos fons que li ha
de passar un primer o l 'altre. Té un conflicte
d 'interès de l 'hòstia. Mira, per mi és molt
fàcil. Jo inverteixo les dues o les tres. Per
una senzilla raó. Perquè jo no estic en el consell
d 'administració de cap d 'elles. I per tant,
i tu ho saps, tu com a Business Angel, quin és
el tipus d 'informació que tu tens del dia a
dia d 'aquelles companyies? Quina és la teva
capacitat d 'influència que tens? Quin és el
pes accionarial que tu tens? La tens a l 'abast,
però no la fas servir. Podries entendre coses,
jo a la pràctica no em llegeixo molts reports.
Jo me 'ls llegeixo, però més enllà que me 'ls
llegeixi, en l 'època de Caixa jo era conseller.
Tu quan ets conseller d 'una companyia, te sabes
la companyia d 'arribar a baix. I saps les problemàtiques,
de fet, les anticipes. Quan tu ets un business
angel, que vol dir que... Un cop al trimestre,
si es reporten correctament, t 'envien un memo,
un resum de... I com a sort fas un cafè cada
sis mesos amb el founder, la capacitat que tu
tens de tenir un coneixement profund d 'allò
és molt limitat. Per tant, jo et diria... No,
no, no... És igual que no firmo... NDAs? NDAs.
Molt bé. perquè al final si no et refies d 'explicar
-me a mi les coses i penses que et faré una putada
és que no seré un bon inversor no, no, és veritat
al principi penses que almenys que jo vaig començar
més recentment que tu penses que si no ho faig
no m 'arribarà el deal flow després t 'adones
que només la gent que és rookie que és amateur
et força a fer això, saps? I que tu també li
estàs donant el signaling, que sempre parlem
del tema del signaling, el signaling és que si
tu ho fas vol dir que tu ets l 'amateur, a la
taula ets tu, no? Tenim una pregunta del nostre
convidat anterior, el Sergi Figueres, que ens
ha preguntat si pots explicar a nivell d 'antiportfòlio,
no? Empreses en les que podies haver invertit,
vas decidir no fer -ho, quines han estat les
més sonades? Moltíssimes, moltíssimes. A veure,
jo he passat tres èpoques a la meva vida, no?
L 'època caixa, que al final a caixa vaig tenir
la sort de... El que tu hagis dit. Aquesta no.
No el comitè, no, no. Tu. Però no és que s 'hagi
repentit, eh? És que sigui un strong take, eh?
Sí, sí, exacte. No diré el nom de la companyia,
però sí us diré una mica com funciona. Jo tenia
una norma que és que no invertia en parelles
o matrimonis. Val. També un al cap que ha fet
èxit fa no molt. I per tant, quan jo tenia un
grup de founders, i jo d 'entre la due diligence
tenia la parella que eren els founders, decidien
no invertir. I decidien no invertir perquè vosaltres
sabeu que el tiempo medio de estancia d 'un inversor
en una start -up és més llarg. que la durada
mitjana d 'un matrimoni als Estats Units? M 'ho
podia esperar. És que hi ha un dit castellà molt
conegut que... No cal que el diguis. Jo crec
que descriu molt bé aquesta situació. Quina és?
No? No, és que... Ja, ja. No, no. No podem censurar
el dit. L 'imaginari de la gent ja va veure això
fa molts anys. Ja va entendre que eren dues coses
poc compatibles. Doncs saquem. Aquesta va ser
una companyia que jo personalment vaig dir, no,
no se entra por esto, i després va ser un èxit
molt real. Hotels Network, probablement, però
no ho direm. Ja ho he dit jo. I una altra pregunta
que tenim aquí, que normalment no la fem, però
avui podria ser un bon dia per estrenar -la.
Esmorzars de forquilla, quin és el teu plat preferit
d 'esmorzars de forquilla? Ostres, la truita
de batata. Tu ets de truita, eh? Havia pensat...
Amb tomàquet, amb truita, patata i ceba. Jo havia
pensat que podíem fer això d 'intentar endevinar,
el convidat que ho escrigui al principi del programa.
Jo, saps què anava a dir? Truita del Virginio.
També, també. Molt bé, Carles, moltes gràcies.
Moltes gràcies a vosaltres i felicitats pel programa.
Moltes gràcies. Molt bé.