Per què no podries viure a Dubai? Jo crec que
sí que podria viure, eh? Quan tens pensaments
de moure't, el primer que penses és tot el que
perdràs, no? Però no em sembla un mal lloc, eh?
Per anar... Ah, mira, és que... Mira, no volia
parlar d'això, però aquest punt és interessant.
No hi ha el país perfecte, d'acord? No existeix
això. Igual que, no sé, vull dir, no hi ha el
pis perfecte o la casa perfecta. És tot una qüestió
d'aquella paraula que no ens surt mai, que són
trade -off. El que tu has de valorar en el teu
cap és dels trade -offs que aquest país m'ofereix,
quines coses jo valoro més i quines jo valoro
menys. Quan tu poses tot sobre la taula, doncs
jo què sé, tindràs com tots els factors que són
pros i cons d'aquell país. Llavors, hi haurà
gent que, per exemple, jo crec que això és una
molt bona estratègia de real estate aquesta,
i és la de si tu ets capaç que t'agradin pisos
que tenen defectes que no t'importen, m'ho
invento. Jo què sé. Hi ha gent que no suporta
que el pis tingui com tres escaletes i que hi
hagi com dos nivells. Llavors, hi haurà gent
que això li tirarà molt enrere. Però si a tu
això t'és igual o inclús t'agrada una mica,
has d'anar a buscar aquests pisos. O sigui,
perquè són coses que per altra gent valoraria
negativament, per tu és un neutre o un positiu.
Llavors, això aplica a l'hora d'anar a buscar
països. Exemple. Diuen que a Dubai, això em fa
molta gràcia, hi ha Una primavera, dos estius
i un infern. És molt bo, és molt bo. I realment
és així, perquè, per exemple, jo vaig estar ara
fa poc, allà que és novembre, i era estiu. I
és el que et diu, si vas al gener, doncs és literal
primavera. Això, si no volgués estar a l'agost,
que és complicat. Jo hi he estat, jo hi he estat.
Dono fe. Però ara realment feia una temperatura
molt agradable. O sigui, el clima ara era extremadament
agradable. Si per tu, a tu t'agrada el fred
i ets una persona, jo què sé, que ha disfrutat
dels esports de muntanya o del que sigui, no?
Clar, allò t'està oferint una cosa negativa,
no? Perquè t'està donant un clima molt calorós
i més aviat àrid, no? Clar, per tu això és un
estoper de l'hòstia. Però si a tu t'és igual
o, en canvi, en disfrutes, clar, per tu això
es converteix en un pro. He d'anar a buscar
aquells llocs... Aquelles cases, inclús aquelles
parelles, amb les relacions personals també funciona.
És una manera molt tàctica de tirar les coses,
però en què les coses que tu valores, és important
que estiguin allà i les tingui presents, però
sobretot són les coses que a tu no t'agraden
o que en general no t'agraden si tu... aprens
a viure o conviure amb aquelles o et són iguals,
aquestes són les que et tens que fixar. Jo què
sé, un pis sense ascensor. Hi ha molta gent que
no podria viure mai en un pis sense ascensor.
A mi em seria absolutament igual. Tothom em diu,
no, perquè si un dia et trenques la cama no podràs.
Bueno, però si el dia que em trenqui la cama,
no sé, tornaré a viure amb uns pares, saps? Jo
què sé, però... Si llavors tens igual el pis
sense ascensor, doncs allà estàs entrant en una
guerra d'una forma simètrica, perquè hi ha gent
que ho veu i diu, ui, això, sense ascensor, a
mi això em resta 100 .000 euros, el problema.
Però tu dius, no, és que no és igual, jo estic
disposat a pagar per això. Llavors, bueno, en
fi, és aquesta idea com d'explotar pros i cons.
Llavors, per exemple, a mi, em dius Dubai, home,
jo et diria, en comparació amb què m'ho poses?
Per dir alguna cosa, eh? Què ho posem? Comparació
amb Andorra? Té una mica de paradís fiscal, té
una mica de país exòtic. Home, jo me'n vaig
a Dubai demà. O sigui, a mi Andorra no em veuràs.
Però te vas molt lluny de la família, eh, tio?
Bueno... Oh, espera. O és que vas provar la xocolata
de Dubai, Marc. Et compro del lluny de la família,
però el problema és que el concepte lluny...
Joder, és que són takes molt insiders, eh? Sí.
El concepte lluny o a prop jo crec que no és
una mètrica lineal. És a dir, hi ha un punt que
trenca. Exemple, estar a prop d'algú significa
que d'una manera molt senzilla jo puc venir
-te a veure sense que hi hagi molta fricció.
És a dir, viure a la mateixa ciutat. Això possiblement
funciona linealment si entre tu i jo, Àlex, hi
ha una distància de 400 metres o hi ha una distància
de, no sé, un quilòmetre i mig. Però la distància
i la freqüència amb què et veus amb la gent no
és un problema lineal, sinó que té escales en
els que trenca. Perquè quan hi ha la distància
no és caminable, el problema ja no incrementa
linealment, sinó que hi ha el problema, no sé
com es diu en català, però hi ha com un step
change. Un esglaó, sí, és una funció esglaó.
Exacte, un esglaó, no?, en la funció. Clar, potser
no és el mateix que si vius al Masnou, i jo què
sé, i l'esglaó és, no sé, agafar el trenet i
estar mitja hora a Barcelona, que si estàs a
Andorra, que malgrat que estàs molt més lluny,
el fet que hagis d'agafar el cotxe, gravar la
frontera, passar per unes carreteres de merda,
ja es fa més complicat. Llavors, clar, d'aquí
a, tio, agafar un avionet sis hores... Jo és
que no et sabria dir, eh? És a dir, jo no sé
si baixaria molt més a Barcelona si visqués a
Andorra o visqués a Dubai, t'ho dic de veritat,
eh? No ho sé, tindria dubtes. Això sí, em sortiria
més car. Però per mi el tema de la proximitat
la valoro molt quan està molt a prop. Però a
partir d'allà ja jo crec que és qüestionable.
Val, bueno, jo no obriré el maló de parlar sobre
Dubai perquè ha estat una de les pitjors experiències
que he tingut, però bueno, com a turista, eh?
Però bueno, és un país que està tot molt mal
fet i només està molt ben fet per un tipus de
persona. Si no pertany a aquest tipus de persona,
és un absolut infern. I mira que a mi m'agrada
el clima, el clima d'allà el trobo fantàstic,
m'agradaria tenir -lo tot l'any aquí a Barcelona,
perquè jo soc una persona que per sota dels 25
graus té fred, i avui que ens hem llevat amb
set estic congeladíssim, i a part estic refredat,
però bueno, així que si tinc aquesta veu del
cantant de Motorhead és perquè... perquè estic
refredat. Però bueno, si no, no entrem en tema
de Dubai, però un dia en podem parlar, eh? Un
dia en podem parlar de com ha passat de ser un
país completament irrellevant a les nostres vides,
que quan estudiàvem ni tan sols sortia als mapes,
segurament, i avui en dia és com que tenim fins
i tot amics que viuen allà, saps? I no un, no,
diversos. Què ha passat amb Dubai, val? I a més
té un angle, igual que a Singapur i altres països,
de cas d'èxit bèstia. Sí. Què han fet bé aquests
països per estar amb tenir un solar en estar
al primer terme del comerç mundial? I hi hagi
una voluntat de gent que vivia com els països
històricament que eren el paradís del progrés
i de la civilització d'Occident, que tinguin
l'incentiu de marxar d'aquests països per anar
com aquest nou Eldorado. Alguna cosa han de fer
bé, no? Llavors, jo crec que hi ha un angle...
que és molt interessant com a nivell de país
què s'està fent bé o què està funcionant més
enllà, evidentment, que també forma part del
problema o de la solució, que és la política
fiscal, però què estan fent bé per atraure a
tanta gent no de països de racons més marginals
del món, sinó de la punta de llança del progrés,
o sigui, d'Occident. És un bon episodi aquest,
en podem parlar, estic d'acord. Molt bé, deixem
de blanquejar -los per ara, ja et deixaré que
ho facis en un altre episodi, però no sortirà
de la meva boca. Parlem de agentic browsers. dels
navegadors d'internet que ja venen amb intel·ligència
artificial nativa, que en vam mencionar ja fa
uns dies quan vam parlar de Comet i d'Atlas.
Anar a fer un petit update, no? Ha passat un
mes, més o menys, d'aquell episodi. Què tal?
Tu m'has mencionat que estàs fent servir molt
Atlas i per la feina és l'únic que fa servir.
El meu setup de navegadors sempre són dos. Un
que és innegociable, que és Safari, perquè ve
amb tots i em va fantàstic i és tot el que jo
necessito per ser feliç a la vida. que és el
que utilitzo per coses personals. Ja ho tinc
tot ordenat allà i m'està bé. És un browser
que funciona en algunes coses, per exemple, pàgines
de l'administració, té algunes coses que en
podríem parlar algun altre dia, però, per lo
general, més o menys compleix. No li demanis
virgaries, però compleix. Per tant, d'això no
en parlarem. Però, possiblement... Més del 50
% dels meus casos d'ús és utilitzar el navegador
per temes professionals. Jo per aquest n'utilitzo
un altre. Em funciona molt bé el concepte de...
Hi ha gent que es crea perfils... A mi em funciona
millor separar -los, és a dir, compartimentar
-los totalment. És a dir, la part personal amb
el seu password manager, amb els seus bookmarks,
tot... en un navegador i després anar per professional
una altra vegada. O sigui, tornem a replicar
el concepte del password o manager tot en un
altre navegador i estan totalment isolats. A
mi, el fet de tenir com un espai compartimentat
em funciona millor. Hi ha gent que no, ho puc
entendre perfectament. De fet, crec que un bon
cas d'ús també és tenir com dos perfils dintre
de Chrome, per exemple, o dintre de Safari. Està
bé el concepte, o sigui, el concepte de separar.
Llavors, l'altra particularitat, el navegador...
Jo l'utilitzo de forma bastant intensiva en
la part professional perquè no sóc instal·lar
aplicacions. A mi m'és molt més còmode tenir
pestanyes tavejades a dalt, tipus Slack, Notion,
Gmail, Figma, que no instal·lar -me les aplicacions.
Per què? Perquè em sembla que la transició entre
elles és molt més senzilla, no? Els deep links
funcionen més ràpids entre ells, un cop tens
les pestanyes posades, no tens que instal·lar
instàncies de Chrome cada vegada que s'han d
'anar actualitzant de forma recurrent. Llavors,
soc conscient que perdo com el 1 % de la funcionalitat
i del performance que ve de fet d'instal·lar
-te Slack, Notion, Figma, etc. de forma nativa,
però estic ok amb això, donat que, de nou, trade
-off, no? Que el fet de tenir tot en el mateix
navegador és una cosa més positiva. I plus que
si... utilitzes la suite de Google, per lo general,
tot el que funciona amb un renderitzat de Chrome,
o sigui, que és Blink, em sembla, funciona molt
millor que no pas amb Safari i altres coses.
Aquest és el pretext per entendre de com funciona
tot plegat. Llavors, fins fa poc, com ja havíem
comentat, utilitzava Brave com a navegador, que
jo del qual estava encantat, no tenia cap queixa,
perquè era, per mi, el més semblant un Chrome
sense totes les merdes amb les que ve. però,
a canvi, et posava totes les merdes de Web3 que
no utilitzaves, val? Llavors, bueno, mira, és
que et canvio les merdes de Google per les merdes
de Web3, doncs, bueno, més o menys funciona.
A mi em semblava un navegador molt sòlid, que,
per cert, utilitza molta més gent de la que podries
arribar a esperar. No tenia absolutament cap
queixa d'aquell navegador, funcionava molt bé
i és una meravella. Llavors, m'ha apareixat
l'Atlas i vaig pensar, escolta, per l'episodi
interior, escolta, provem -ho, comentem -lo,
anem a mirar, però m'hi he quedat. Des de llavors,
que potser li ha passat un mes, m'he quedat
a Atlas i l'he seguit fent funcionar de manera
ininterrompuda cada dia pels meus usos professionals.
De fet, no he tornat a obrir Brave fins llavors
i tinc molts takes sobre el navegador, perquè
crec que li he fet un ús intensiu, un ús agressiu
del navegador. Jo m'he quedat amb Comet també,
però perquè crec que ja ho mencionava a l'episodi,
que com que no es diferencia en res de Chrome...
Vaig canviant indistintament entre Chrome i Comet.
Que quan obres el tap no saps quin és. No, perquè
encara tinc una finestra oberta amb Chrome de
tot de pestanyes. Evidentment, ja saps com soc.
Tinc 70 pescats pestanyes que les he de passar
a Comet. I això ho vaig fent una a una a mesura
que vaig fent les tasques que tenen associades.
Però clar, què passa? Que de vegades he guardat
alguna cosa al... O sigui, ara ja estic posant
coses a favoritos. Comet, i llavors quan estic
a la pestanya de Crom pel que sigui, vaig a buscar
i dic si vull guardar favorits no trobo... Ah,
merda, que estic a Crom, no? És el que vaig dir,
dic, se sembla tant a Crom que encara penso que
estic a Crom i no penso en les coses que puc
fer amb Comet, no? O sigui, el meu resum és no
he fet servir pràcticament res nou des de...
O sigui, només un parell de coses i ho comentaré
després, perquè hi ha un angle de seguretat,
hi ha un forat de seguretat bastant bèstia amb
els navegadors agèntics, val? Però només volia
donar aquest apunt. que és el de, hòstia, a nivell
de, quan has de fer un canvi d'un software a
un altre, generalment hi ha un cost de canvi,
no? I la coherència entre els elements del navegador
origen versus el navegador destinació en aquest
sentit, és que és un a un, o sigui, són exactament
iguals. Per tant, ni tan sols ets conscient que
has canviat de software. Això està bé si és intencional.
Però està malament a l'hora de crear nous hàbits.
No crees nous hàbits perquè no saps què tenen
les coses, perquè el teu cervell no ha fet clic
de què has canviat de software. Per tant, és
molt difícil que els usuaris acabin canviant
a fer coses noves. En canvi, a l'altre... banda
de l'espectre, d'aquest exemple, hi havia DIA,
o ARC, els navegadors de The Browser Company,
que són tan diferents que realment hi havia un
cost de canvi molt gran en el que, ui, les taps
ara passaven a estar a l'esquerra, però ara
estan agrupades per grups. I a part, era molt
més trencador i els hàbits els havies de fer
per força. I el que passava aquí és que el cost
de canvi, perdíem molta gent pel cost de canvi,
era massa gran, era com, buah, no sé si podria
adaptar -me a això, trobo a faltar aquelles coses,
hi havia, bueno, havies de fer massa sacrificis,
no? Trade -offs seria com un contracte, uns compromisos,
sacrifici, no?, en aquest sentit. I jo per això
dic que no he canviat. absolutament res, perquè
a més tens les mateixes extensions, una a una
les tens totes, és el mateix look en fil, és
tot, tot, tot. Després donaré un parell d'exemples
pel qual sí que ho he fet servir, però comença
tu, per lo teu. A nivell de look and feel, també,
vull dir, Atlas i Brave els poses al costat de
l'altre, i a veure, o sigui, evidentment hi
ha detallets, que veus a la UI que són diferents,
però pràcticament són el mateix, vull dir, s
'assemblen cosins germans, i fa molt temps que
no utilitzo Chrome, però imagino que també són
cosins segons, o sigui, que també seria fàcil
confondre'ls. Sobre el tema dels hàbits nous
que et treus i que et formes, per exemple, n
'hi ha un que és molt evident que aquest em molesta
especialment, però jo crec que ja l'he superat.
Jo tenia l'hàbit molt tonto amb Notion quan
tu vols... marcar com un bloc de text, que vols
marcar un bloc de text en línia, el vols marcar
com codi, el shortcut que té és comando E. El
que passa és que comando E, en el browser agèntic
d'OpenAI, és el que t'obre finestra aquesta
contextual per operar amb un tros de text que
has seleccionat. Llavors, bàsicament... Si utilitzes
Atlas, no pots fer servir el shortcut de Notion,
de comando E, per marcar -ne com a codi i ho
has de fer. Això m'ha tret, no ho sé, 3 segons
de vida de cada dia, però puc viure amb això.
És l'única cosa que diria com... Noto que estic
fent servir un o altre per aquest detall en concret.
Per la resta, el que tu dius, eh? Look and feel,
molt semblant i més o menys el mateix. Llavors,
coses interessants. Aquest comando E que et puteja
a Notion... crec que és una cosa que et canvia
la vida a nivell de comportament. I això estic
a la càmbia big time. És a dir, també et passa
una mica si ets usuari, que jo no ho soc, però
ho havia sigut, de Raycast. I és que la immediatesa
sobre la qual pots aplicar un prompt a un input
de text és instantània. És a dir... Tu estàs
escrivint i què passa? Hi ha un moment que dius
això m'agradaria que sonés més el que fos, no?
O no sé, m'agradaria corregir -ho, m'agradaria
traduir -ho. Què feies? Copiaves, anaves a xatxar
GPT o enganxaves. Clar, ara què és? Ara és selecciones
comando E, escrius el que vols, enter, llavors
update i es posa directament. És molt còmode.
Clar, quin és el problema? El problema és que...
Cada vegada que vols fer això, has d'escriure
el que vols. Llavors, què recomano? Tenir expansions
de text, que ho pots fer directament, és una
funcionalitat que està nativa en el sistema operatiu,
ho pots posar, que jo què sé, tens un que es
diu improve, rephrase, translate, make it shorter,
el que sigui, llavors tu tens els teus expanders,
llavors allò s'expandeix allà dins, li dones
enter i és molt ràpid treballar així. Això et
diria que és una cosa que abans no feia mai perquè
no era una possibilitat que estigués disponible
en Brave i ara ho estic fent servir cada moment.
L'altra cosa és que, això és interessant, o
sigui, que ràpid se te'n va una cosa que feia
un mes que tenies, que és utilitzar ChatGPT,
per mi abans era com una pestanya que sempre
tenia oberta i sempre anava allà a començar les
meves tasques. Què passa? Que en el moment en
què utilitzes Atlas, ChatGPT desapareix. I això
crec que està molt ben fet a nivell de producte.
És a dir, ja mai més tornes a entrar a ChatGPT
.com, sinó que directament és, una nova tap i
el que està molt ben fet és que això està molt
ben pensat a nivell de producte i l'he estat
durant moltes voltes i realment és un sistema
molt brillant i és que quan tu obres una nova
tap, el que veus és la barreta mítica de xat
GPT, però clar, què et falta, amigo? Et falta
el teu xat GPT, que és la barra del costat lateral
on tens els teus projectes, els teus xats, les
teves coses. Ells, d'una manera molt sutil i,
jo penso, molt elegant, han posat, com el mític
burger menu ara una mica més arreglat, a l'esquerra,
que quan tu l'obres és un overlay del teu xat
GPT. I aquest punt crec que està molt ben fet,
perquè no només t'apareixen tots els xats que
tu has generat a xat GPT, sinó també tots els
que tu has començat fent comando T amb una nova
pestanya. Curiosament, tots aquells que generes...
que això em sembla interessant, veus? És una
decisió de producte curiosa. Els que generes
de forma contextual, és a dir, comando E o comando
bracket d'aquest que no sé com trasllada en
teclat espanyol, però que s'obre al panell de
la dreta, aquest panell de la dreta és mítica
cosa que coneixeran molt i seran molt familiars
tota la gent que faci servir cursor i aquestes
eines, que és com... el panell a la dreta que
es mou, que t'inclou el document, la pestanya
o el que sigui, en el prompt. Això també ho tens
a Atlas i això també és una cosa que no paro
de fer servir. El que tu estàs veient, el teu
navegador també ho veu, o sigui, el teu prompt
de la dreta. Llavors tu obres aquest panell lateral
i sobre allò pots fer preguntes o treballar de
forma contextual amb el que està veient a la
pestanya. Això és molt positiu. Llavors, per
què estava dient això? Estava dient això perquè
aquests prompts, els contextuals de la pestanya
i els del comando E, no apareixen a la teva història
de xats, sinó que s'arxiven directament. Decisió
curiosa de producte. És interessant. Jo crec
que ho fan perquè són tan transaccionals, perquè
la majoria són... Tradueix amb això... Clar,
no tornaràs a ells. No vols tenir ràpid accés.
Exacte. Exacte. I per això crec que s'arxiven
directament, malgrat no ho expliquen enlloc.
És interessant, ho has de descobrir tu. Aquestes
per mi són com les dues coses més rellevants
d'utilitzar -lo, no? És a dir, és el fet de
tenir un agent contextual sempre disponible amb
tu allà on estigui el teu cursor, el fet de poder
tirar el context del que estàs veient a un nou
xat amb un agent d'aquests, que per mi és molt
bo, i et diria potser que el gran oblidat per
mi és... a l'agent. O sigui, jo ho he intentat,
però, hòstia, és que li falta. O sigui, estic
segur que vindrà com tots els tecnooptimistes
mega pro AI i em diran que no ho estic utilitzant
bé. Però, no ho sé, o sigui, el veig lent, li
costa, em para cada cinc minuts i li he donat
moltes oportunitats, eh? O sigui, com el mític
fill que no t'aprèn anar amb bicicleta mai i
li poses a rodetes i no sé què, saps? Aquest
igual, mira, li he donat coses fàcils, fes -me
això ara, va, que et miro amb bons ulls, però
és que ni així, eh? O sigui, fa gràcia, o sigui,
és quasi poètic veure com va pensant les coses,
com fer -les, tal, però és l'entot. Llavors,
no li he trobat bones tasques per ell encara
dins de la meva rutina. Inclús coses com utilitzar
fulls de càlcul, que dius, home, aquí hauries
de lluir especialment. No acaba de ser gaire
bo, però que també ho entenc, perquè són models
que han estat entrenats amb tot el corpus d'internet,
però és que no hi ha un article a Reddit explicant
com jo filtro els podcasts per més descarregats
o no sé què. No, això són coses que jo faig i
l'interessant és que hi hagués un mecanisme
de... aprenentatge en el qual tu poguessis mostrar
-li com fas les coses i dius, mira, oi, així
ho faig, això és el que fa un becari, que jo
estic segur que no estem lluny d'aquí. Però,
perquè, per exemple, Google va anunciar ahir
el Gemini 3 i una de les coses que apareixia
era aquest concepte, el de tu li ensenyes les
coses i ell es queda amb com les fas. I, en fi,
jo crec que és com la següent frontera, no? O
sigui, que no només aprèn... com raonem cognitivament
a base d'haver menjat tot el corpus de text
d'internet, sinó que ara també apren de com
ens comportem utilitzant aquestes màquines. Una
història llarga. Però bé, jo content. Em sembla
un bon navegador. Ja et dic, és molt estable
perquè, òbviament, està construït a sobre de
Chromium. M'agrada que és molt simple. Crec
que és molt elegant com han fet... Això ja és
nerdàlia, però... Com han amagat els settings?
Perquè una de les coses fatals d'això és que
els settings de Chrome sempre són els dos punts
barra barra settings que són els defaults de
Chrome. Ells li han posat un menú natiu per sobre.
que el que fa és que et linca a tots els espais
d'aquest menú de settings de Chromium U1 arreglat
d'una manera molt elegant. M'ha semblat interessant
com ho han estructurat. Crec que està ben pensat
aquest overlay a sobre, que tens ajustos natius
i també adreceres directes cap als settings per
a aquells que vulguin ajustar -lo més, d'una
manera més fina. Però, en general, molt bé. O
sigui, content, Àlex. Tu què tal? Què m'expliques?
Que no he fet servir molt... Comet per un tema
de seguretat que comentaré després, però, i per
això dic que, per exemple, mira, comencem per
aquí, de fet, o sigui, nosaltres a nivell d'empresa
de moment els tenim prohibits, els agentics browsers,
i ara entraré a donar detall. Per què? Ui! Bueno,
perquè al final és molt fàcil comprometre dades.
amb aquest tipus de navegadors. A veure, és relativament
fàcil, o bastant fàcil, o inclús molt fàcil,
comprometre dades amb qualsevol tipus de navegadors.
Què passa? Que amb una cosa nova, que és més
experimental, tindrem menys compte. És a dir,
tu i jo ja estem entrenats a no clicar a links
que ja veiem que no porten el domini que haurien
de portar o que estan acortats fent servir un
URL shortener. Saps? Quan ja veus que alguna
cosa no va a través d'HTTPS i dius, ui, aquesta
pàgina no és el que hauria de ser, val? Això
una gent encara no ho té en compte, val? Aleshores,
què passa? Alguns ja estan patxejats, ja no els
hi pot ser prompt injection, però al principi
d'aquests navegadors, bàsicament, tu posaves
prompts a dins del codi de les pàgines web i
podies injectar prompts a la gent directament,
val? I aleshores podia... canviar el comportament
del que estava fent. Això s'ha posat una solució
relativament ràpida, però hi ha una part on encara
no ho han corregit, que és que poden copiar -te
text al clipboard, al portapapeles, i això encara
no està solucionat. Això també passa amb els
navegadors tradicionals? Sí. El que passa és
que és molt més transparent en una gent i pot
passar moltes més vegades perquè fas accions
en massa on aquesta acció pot quedar desapercebuda.
M'explico. Hi ha un cas, i seré una miqueta
tècnic, però crec que és suficientment entendible
per gent no tècnica. Si tu entres a una pàgina
web i li dius, clica -me tots els enllaços aquí
perquè estàs fent un test, i tu dius... Per exemple,
podríem posar un exemple que estic fent jo ara,
que és agafa'm tots els vídeos del canal de YouTube
de MarsBased i digue'm quins segueixen l'estructura
de nom del podcast que tenim ara i quins no,
perquè hi ha alguns que estan malament. A alguns
no li vaig posar el número de l'episodi, per
dir alguna cosa. Això, fer -ho manualment, és
molt farragós, perquè en tenim 200 o 300, però
amb una gent ho fas en un moment. Què passa?
Clicar tots els links. En aquest cas, només clica
a la paginació, mira els enllaços i t'ho posa
en un Excel o en un CSV, en el que fos. És molt
inofensiu perquè estàs navegant per YouTube.
YouTube és un lloc conegut, és un lloc segur,
no hi haurà codi maliciós. Però, si tu ara li
dius, mira, he trobat aquesta web on hi ha tot
de torrents que em vull descarregar i tampoc
per posar, no perquè siguin torrents, si tampoc
vull posar el focus aquí, però és una web que
potencialment, té més codi maliciós que YouTube,
val? I dius, agafa'm tots els enllaços d'aquesta
pàgina i clica'ls, descarrega't l'arxiu i m
'ho poses en aquesta carpeta, val? Fins aquí,
si tu coneixes la pàgina, no hi ha cap tipus
de problema. Què passa? Que dintre de qualsevol
botó HTML, tu li pots posar que a l'acció de
clicar et copiï un contingut al portapapeles,
val? Al clipboard. I aquí... és on pots injectar
codi maliciós, prompts, o URLs de phishing,
i aleshores el que t'està fent és, tu cliques
en aquell botó pensant que anirà al torrent o
a la pàgina de destinació que sigui, no, el que
li dius és canviar amb la URL de destinació per
una de PayPal, o sigui, similar a PayPal, s'han
canviat les credencials, tal, tal, tal, i per
allà et poden fotre, et poden fer accions que
no tens en compte. Per què? Perquè precisament
estem deixant aquests navegadors d'una manera
més desatanguda, d'acord? no és que per se siguin
més perillosos, és que nosaltres som més descuidats
quan els fem servir. Les deixem allà fent coses.
Igual que quan invoques un xatxepete, un perplexity,
a mode recerca, i li dius, busca'm això, i diu,
perfecte, pots tancar aquesta pestanya, pots
tancar la finestra, que d'aquí 15 minuts ho
tindré. Fantàstic, tu et deixes allà fent coses.
Oi que no mires totes i cada una de les accions
que ha fet? No, tu simplement et quedes amb el
resultat final, perquè en aquest cas és només
text. Però quan hi ha accions associades, No
sabem encara el que no sabem. I aleshores, cada
cop s'estan trobant més casos de coses o accions
mitjançant les quals ens poden hackejar a través
d'un navegador agèntic perquè tu no estàs posant
els teus ulls a la pantalla i no saps exactament
el que està passant allà darrere. I després encara
hi ha un altre angle, que és l'angle de les
al·lucinacions. És a dir, si tu li dius, exemple
tonto, però... Agafa aquesta llista de gent que
tinc en un Excel, busca el seu perfil en LinkedIn
i envia -li una nota de connexió, envia -li una
petició de connexió. Fins aquí no passa res,
sembla bastant segur, però imagina't que en una
d'aquestes ja no només la persona no és una
persona que no correspon al seu LinkedIn amb
la persona que hi havia, sinó que ha agafat una
altra persona que no estava a la llista, que
ha al·lucinat, ha dit, ara foto aquesta persona
també, obro el seu LinkedIn i li envio una nota.
tampoc seria un gran problema, no? Què passa
si li afegeixo una nota d'aquestes de personalitzada
i li posa alguna cosa completament random que
no vols que li enviï? Bé, doncs ja està, saps?
Potser no és el millor exemple, però no estem
auditant ni fiscalitzant totes les accions que
fan els agents i en tant que estan fet servir
models generatius que al final són més propensos
a tenir al·lucinacions, Hem de tenir en compte
que un petit error, una cosa descuidada així,
d'aquí és responsabilitat teva, perquè ho has
orquestrat així, o de la gent. Bé, només li he
de donar les culpes a Perplexity, saps? Si incorreixes
en un problema legal. Però bé, dit això, per
això nosaltres de moment els tenim prohibits
a nivell d'empresa, sobretot perquè fa dades
de feina i tal. No crec que duri molt aquesta
prohibició. Però hem de veure aquests problemes
resolts, perquè al final fem servir moltes credencials,
el contingut del portapapeles de feines sempre
sol ser més confidencial que el que tinguis tu
a títol personal. A títol personal segurament
si copies les contrassenyes del banc i tot això,
ja generalment 1Password s'encarrega que
no es quedi en el portapapeles i coses d'aquestes,
però A nivell de feina pot ser que tinguis més
credencials, URLs privades, pot ser que tinguis,
bueno, no ho sé, altres tipus d'informacions
que tinguin més valor perdre -les, o que puguis
incorrer això en problemes legals perquè hi ha...
pots afectar altres clients, no? Una pregunta
per això. Ha estat una restricció reactiva? És
a dir, perquè ha passat algú dolent i ho heu
restringit? O ha sigut una restricció proactiva
perquè heu dit, ojo amb això, que no ens passi?
Ojo amb això, que no ens passi, perquè ho vam
llegir per Twitter, bàsicament, no? Hi havia
uns quants fils al respecte de tot això. Ja saps
que quan surt una tecnologia nova, molt nova...
Jo crec que és prudencial esperar un petit temps
a veure quina és la manera de hackejar -ho. Així
com amb les noves actualitzacions del Mac t'esperes
perquè dius, segurament em trenca Xcode per començar...
He pensat exactament en la mateixa analogia,
o sigui, la mateixa. És que... Exacte. O que
la gent et digui, ui, no, mira, és que això està
trencat, no sé què, t'esperes a la següent actualització,
fantàstic. Doncs aquí passa exactament el mateix,
amb les tecnologies... Hem de ser molt cautelosos
perquè no sabem quines són les seves debilitats.
No sabem el que no sabem, en la fase famosa.
En aquest sentit, jo l'estic fent servir per
coses personals, però poc pel que et dic, perquè
és que, de fet, jo opero amb dos dispositius.
Jo tinc un... un MacBook i tinc un Mac Mini.
El Mac Mini m'acabo d'adonar ara que no el
tenia instal·lat i ni me n'havia adonat, saps?
Que dic, ai, que curiosa, estic fent la trucada
amb Chrome, dic, per què no he obert el Comet?
Ah, clar, és que no el tenia instal·lat. Només
el tenia instal·lat en l'altre, en el laptop,
no? Però sí, a nivell personal faig servir per
a algunes coses, inclús a nivell de feina coses
que no són feina, m'explico. coses que no tenen
a veure amb coses de client. És el que dic jo.
Si vas a fer l'exemple que t'he dit ara de
YouTube, fantàstic. Aquí és impossible que t
'estiguin fent, que et puguin hackejar. Són coses
així molt senzilles. No l'estic fent servir
per entrar a llocs fent servir logins, no l'estic
fent servir per entrar a pàgines web que no tinc
controlades, és només scopes. molt reduïts, no?
El que deia, YouTube, per exemple, és un clar
cas, no? Perquè ara estem fent un rentat de cara
al podcast de MarsBased i tenim el canal, tenim
moltes playlists, tenim els esdeveniments de
Startup Grind, el podcast en si va canviar de
look and feel fa uns anys, per tant, volia saber
quins tenien els thumbnails antics, quins tenien
el format antic. Quins simplement tenen un error?
Doncs aquest tipus de tasques, que són tan repetitives
i farragoses que és que a mi se'm cauria la cara
de vergonya de donar -li a un becari o a una
becària, tot i que jo n'he menjat com el que
més en el seu moment, d'aquestes tasques de
merda, doncs ara tens l'eina perfecta per fer
-les, és aquesta. Pot ser molts més casos, però
tot el que sigui entra a Google i agafa aquestes
pàgines i generalment Scraping va molt bé. Tot
el que no sigui clicar. Per exemple, auditar
la teva pròpia pàgina web també és una cosa molt
útil. Escolta, visita totes les pàgines. Al final,
fixa't que amb els agents estem acabant amb les
funcionalitats d'algunes de les aplicacions
que fèiem servir fins ara. I m'explico. Quan
va sortir ChatGPT, una de les... eines que va
patir més era Grammarly, no? Perquè de cop i
volta, si això ja ho podies fer servir a ChatGPT,
que era on escrivi, o sigui, on t'ajudava a
seleccionar la idea del teu post de blog. T'ajudava
a escriure'l, o te l'escrivia. Després ja li
deies, canviem el to, reescriu'm aquesta part
i finalment corregeix -me'l, no? I després ja
totes les coses associades a escriure un post,
que és generar -me ara també els tuits que he
de postejar, els tags que he de tenir, diguem...
les coses de seu que he de fer amb aquest contingut
perquè pugui petar -ho, no? Doncs grammar li
va ser de les primeres coses que jo, a títol
personal, vaig cancel·lar. Després pots cancel·lar
altres coses com Duolingo. En ChatGPT pots fer
exactament tot el que fas en Duolingo, menys
els collons de jocs i coses d'aquestes, però
si tu vols aprendre idiomes pots fer un ChatGPT
perfectament, no? Estem cancel·lant certes aplicacions
perquè aquestes superaplicacions... ja et permeten
fer moltes d'aquestes coses. I amb els agents,
una de les coses que estic veient és que, per
exemple, no seran tan bons probablement per fer
un test funcional de les aplicacions que desenvolupem,
però per fer un petit test de, escolta'm, llença't
aquesta aplicació, fes -me captures de pantalla,
això, o compara -les amb el disseny de Figma
que està en aquesta carpeta de Dropbox. i diguem
que és el que es diferencia, és fantàstic, ho
tens gratis, ho tens inclòs, no cal que paguis
per una altra eina per fer això, sinó que ho
fas molt sovint i no necessites especialitzar
-te molt en això. Empreses, tipus nosaltres ja
paguem eines que ho fan al detallíssim i a part
et fan 50 altres coses, però si només vols ser
un, s'assembla al disseny original perquè el
teu client ni tan sols t'ho ha demanat i no
és molt tècnic i és una pàgina web d'un restaurant,
per dir alguna cosa, ja està bé. o entra a la
meva pàgina web i clica tots els enllaços i diguem
quins enllaços estan trencats, o quins obren
en pestanya nova i quins no obren en pestanya
nova, és a dir, que tenen el target blanc, o
no ho sé, saps? Altres tipus de coses, o entra
a la pàgina web i diguem quines imatges els falta
l'alt, l'atribut alt. Per aquest tipus de coses,
que fins ara hauríem estat pagant eines, ja pot
ser -ho dins de... de navegadors agèntics. Se'm
poden acudir més coses, tipus d'entrar a Google
o la teva pròpia pàgina web busca la Google i
mira si els tags carreguen correctament o carrega
la imatge que té el social snippet també el carrega
correctament. Se m'acuden moltes coses, però
jo ara mateix només el faria servir en àmbits
completament controlats, tipus la suite de Google
i poca cosa més. I on, diguem, l'output d'això
no pugui tenir cap tipus de dany causat per una
al·lucinació. És a dir, que siguin coses bastant
inofensives, en aquest sentit. No sigui entrar
al banc i fer transferències. Evidentment que
no. Però el que deia, que no involucri altres
persones, que no involucri altres empreses. Si
està dins de l'àmbit de la teva pròpia empresa,
de les teves eines, en entorns molt controlats,
de moment fantàstic. I et permet fer coses molt
bones. El que deies tu amb Excel, no m'entenc
que quan deies Excel volies dir Google Sheets,
per exemple. Amb Google Sheets també et pots
fer coses bé, però fes -ho amb coses que no tinguin,
que no siguin el teu detall financer de l'empresa,
perquè sigui un Google Sheets del que deia, d
'enllaços a perfils de LinkedIn i mira't això,
saps? I aquest tipus de coses, no ho sé. Jo és
on ho estic fent servir i on ho seguirem fent
servir fins que aconseguim tenir una seguretat
que això ja no li pot passar a ningú que treballa
amb nosaltres. Excel li ha passat una mica com
als Kleenex. Estic segur que hi ha molta gent
que ho utilitza, però jo segueixo pensant que
estic fent servir Excel quan en realitat estic
fent servir un producte similar d'una altra
marca, però per mi en el meu cap segueix sent
un Excel. Però sí, sobre aquest... punt en concret
dels usos confinats, i jo estic super d'acord,
també és veritat que quan et descrivia les meves
tasques, parlo general de la mateixa manera que
la meva activitat a la web per usos personals
és molt més caòtica i aleatòria, perquè hi ha
aquests nombres links, t'envien això, t'envien
l'altre, també et diria que si penso en com
utilitzo de forma professional el navegador,
és que no surto de les parcel·letes de Slack,
Gmail, Notion, Figma el CRM intern és a dir,
al final acaba sent com vius en diferents dominis
però tots bastant confinats entre ells que a
la part agèntica Malgrat, tu el pots deixar jugant
i m'ha fet molta gràcia aquesta idea que el
deixes i després quan tornes t'ha fet un desastre,
no? M'ha recordat una mica com a deixar el gos
sol a casa, que dius, bueno, queda't aquí, eh?
I el teu cap està allà quiet, tranquil, i després
quan tornes resulta que... Doncs això és una
mica igual. En el moment en què l'has d'estar
vigilant, quin és el punt, no? És a dir, si has
d'estar pendent del que està fent, quasi, quasi,
fes -ho tu. Clar, a mi el que m'agradaria és
dir, no, mira, escolta, això jo ho faig així.
Aprena -ho. I jo crec que no està lluny, perquè
el que tu deies de... Que és interessant, el
que tu deies de... No, és que això ha substituït
moltes aplicacions verticals, no? Jo què sé,
el que deies Grammarly, Duolingo... És cert,
però no només és cert, sinó que els ha substituït...
I ara és la pitjor versió del que estàs veient
que passarà, no? És a dir, ChatGPT ara és la pitjor
versió de Duolingo que mai existirà, no? I només
anirà més. I si ara, jo què sé, per exemple,
hi ha aquest modo dintre de ChatGPT, perquè jo entenc
que això deu ser un cas d'ús molt fort, malgrat
que no el faig servir moltíssim, que és Study
and Learn. O sigui, tu vas a Study and Learn,
el poses en aquest modo i, literal, tens un profe.
Llavors... Clar, abans això no estava, t'havies
de crear tu el prompt, ara hi ha com un perfil
dedicat per fer aquest tipus de casos d'ús.
Clar, què possiblement veig que li falta? Home,
possiblement veig que li falta aquesta estabilitat
en el llarg plaç, no? És a dir, aprendre italià
és un camí molt... complex i, diguem, que té
molts milestones i començar -ho a fer amb Duolingo,
si realment vas pel llarg plaç, aquesta estabilitat,
al final què te la dona? Una base de dades que
té com tots els milestones que has anat aconseguint
durant tot el teu arc d'aprenentatge. Això em
sembla difícil de fer amb una eina d'aquest
tipus, com ChatGPT, perquè... Cada vegada que
invoques un nou prompt, és un profe nou. És com
si cada dia et canviessin el profe i li haguessis
d'explicar tot el que has fet els dies abans.
Llavors sé que està la part de memòria i que
ho estan millorant i que, de nou, és el pitjor
que veurem en molt temps i que només va millor,
però ara mateix res es compara amb una base de
dades. I el que m'ha fet gràcia del que has
dit tu és que molts d'aquests casos durs que
són desestructurats i que ara són una base de
força bruta, el que estàs intentant al final
és... El que abans aconseguies amb un producte
vertical molt determinístic... Mira, m'ha vingut
al cap... Hi ha un producte que, si tu li passes
una URL, per exemple, al teu blog, clica tots
els links que hi ha a dins del feed, de l'XML,
i et diuen quins d'aquells estan trencats. Això
és un producte ultradeterminístic, o sigui, té
un algoritme de manual. I, en canvi, has agafat
aquest cas d'ús, que fer -ho de manera determinística,
amb aquesta recurrència, és... És molt eficient
perquè simplement és un algoritme que vas seguint
i a la que veu un link el clica i diu, vale,
és un 200 o és un 500? És un 500, malament, vinga,
el poso a la llista. En canvi... Ho has substituït
per un xaval de 3 anys que s'està movent i va
trencant tot mentre es mou, que va clicant a
tot com un boig, no? I llavors, com t'ho imagines,
dius, hòstia, d'una cosa que era mega eficient
i superdeterminística, que funcionava amb un
algoritme molt clar, ara és un tio molt aleatori
que entra a la teva pàgina i va clicant i va
veient i ara potser es distreu i diu, ah, sembla
que aquest article és sobre això. Però cabron,
però que no t'he preguntat, o sigui, però que
jo només vull que em mires els links. I no saps
gaire bé el que està fent, no? Però clar, és
el que tu dius. el pitjor que serà en molt temps
i a mi el que el que m'encurioseix és Una vegada
s'hagi caigut tot aquest pols amb aquesta manera
més estocàstica d'afrontar -te amb el codi,
quins casos d'usos romandran en la part determinística
i algorítmica i quins altres acabaran sent més
eficients en aquesta part més agèntica o més
del que ara coneixem com la intel·ligència artificial?
Perquè estic segur que fa 20 anys és el que tu
dius. El que ara és un algoritme, abans es deia
machine learning i fa uns anys més era... com
la frontera de la guia, no? I tu des del punt
de vista del producte, o sigui, veient que al
final tu t'has construït una carrera en producte,
no veus això que comentava jo, que comença a
semblar massa, o bé, és que ara no l'he vist,
però pel que sembla també s'assembla massa a
crom, i per tant estan optimitzant potser per
una adopció massiva de dir, no, el que intentem
és que la gent es passi cap aquí, amb la trampa
aquesta de que, no, si és exactament igual que
crom, no hi ha res a tema, no? sense cap cost
de canvi, però potser el problema, o sigui, això
els porta a una solució curt plaç, que és la
de val molt bé i haurà trasplats d'usuaris,
però d'altra banda tampoc li estàs donant cap
valor afegit si no construeixes aquest hàbit
de canviar la manera de treballar i fer servir
els agents que estan dins del, o totes les funcionalitats
d'IA natives que estan dintre del navegador,
no? És una bona pregunta i com totes les preguntes
de producte, jo crec que la primera cosa que
hem de fer És molt difícil, però intentar pensar
que tu formes part del punt 1%, saps? O sigui,
com de la minoria entre les minories. Ja. Com
es veu l'èxit d'un producte d'aquest tipus
quan agafa la teva tieta, que és professora de
primària o la doctora en un CAP, que... no li
pot importar menys res d'això, agafa aquest
producte, l'utilitza i en treu valor. Clar,
quan l'èxit, i quan parlo d'èxit em refereixo,
per exemple, no és l'èxit això d'un producte
megavertical que només funciona bé perquè tingui
10 .000 persones que m'estan pagant 20 dòlars
al mes. Aquests, els que m'has mencionat tu,
Comet, Atlas, són productes que tenen... ambició
de ser transversals o ho han de ser perquè el
seu model de negoci no els hi permet una altra
cosa, és a dir, això no sobreviu a base que 5
.000 persones ho facin servir, o sigui, sobreviu
a base que 5 .000 .000 de persones ho facin servir.
I, clar, què passa? Que el teu punt d'entrada
pot ser casos per nerds, no? o bé, potser, anem
a buscar una màxima d'opció i fer créixer la
gent en casos durs, perquè al principi primer
em preguntaran què va passar en la batalla de
l'Ebro i ho utilitzaran igual que a Google,
però després començaran a veure, ah, però si
agafa tota la informació que tinc a la tapa aquesta,
per tant, puc dir que a mi d'aquest viatge,
si això és un bon preu o no sé què, i ho comparim
amb uns altres, que xulo, ah, hòstia, però si
això sobra també, té un mode agèntic que em pot
seleccionar el viatge per mi. Doncs, escolta,
prova -ho i selecciona'l. Llavors, com van creixent
en casos durs, no? Llavors, per exemple, jo què
sé, una companyia o un producte que sembla, a
veure... també té ambicions transversals, però
que els casos d'ús que està posant al mercat
intenta atacar una mica més per la part potser
tècnica o per la part d'aquesta de la subscripció
dels 20 euros, però no sé, potser penses en alguna
cosa tipus Claude, d'Anthropic. Anthropic i OpenAI
jo crec que són dues empreses que tenen el mateix
producte però que l'estan atacant des de dos
punts diferents. És a dir, un potser té un angle
molt més transversal, l'altre... ha intentat
marcar molt de terreny com dient, no, tio, això
és el que fan servir els developers, aquest és
un producte més per persones tècniques, és el
millor fent codi, i veus amb el tipus d'eines
que posen al mercat. Un posa un navegador agèntic
i els altres estan més pensant en generar Claude
Code, que sé que també OpenAI té Codex, però
jo crec que és com la manera on poses els esforços
o on veus que empenyen més que els altres. Si
jo tinc que dir, jo penso que el fet, que es
vegi com un navegador exactament indistingible
de Chrome, més enllà del que hem comentat abans,
que quan apretes comando T el que tens és l'aplicació
de xat GPT encoberta, que quan obres la finestra
contextual de l'esquerra tens tot el teu context
de la pestanya. Més enllà d'això, jo crec que
és intencional que es vegin iguals. O sigui,
és el fet de dir, no, escolta, això és una continuació
que tu tenies, res, o sigui, mira, canvies un
per l'altre i estàs funcionant, saps? Però ja
estàs muntat sobre el meu producte, que és com
el gran canvi de paradigma. I és el que tu sempre
dius, no? Que els sistemes operatius, al final,
òbviament, té molt valor tenir el de sota. És
el que més valor té. Però cada vegada la capa
d'aplicacions s'està abstraient més cap a dalt.
I, clar, a dia d'avui... No és realista pensar
que pots baixar més avall del navegador, perquè
a sota tens tres opcions, o ets Mac, o ets Windows,
o ets Linux, i difícilment en faràs un altre.
Llavors, ara on està la guerra? Doncs a veure
qui és capaç com... que a la guerra dels navegadors
ja l'hem vista, però sembla com que ara és molt
més evident el fet que tota la productivitat
s'ha alçat un esglaó en les aplicacions web
i no pas en les natives del sistema operatiu.
Tu seguiràs fent servir Atlas? Et veus tornant
enrere? Pel mateix motiu que és tan indiferent
utilitzar Atlas a utilitzar Brave o Chrome a
dia d'avui, pràcticament el producte és... és
idèntic, no? Simplement el que et dona és que
de forma nativa dins d'aquesta capsa del navegador
tens unes funcionalitats que amb uns tens i amb
els altres no. Llavors, jo què sé, si ets un
criptoentusiast, jo et recomano que facis servir
Brave, perquè és un producte que ja directament
inclou aquestes funcionalitats d'una manera
molt integrada en el navegador, no? En canvi,
si ets un AI entusiast, doncs potser jo et recomano
que utilitzis aquest, perquè més enllà d'això...
Moltes de les coses que ja estàs fent servir
aquí estan molt més ben integrades. I mira, igual
que, per tornar enrere, amb el tema dels països,
segur que no hi ha un navegador perfecte, però
el que has de mirar és quines coses et molesten
més o menys dels navegadors que hi ha en l'oferta
i dir, escolta, el fet que aquest no tingui content
blocker d'aquests de forma nativa instal·lada
com Brave. Home, mira. Si tot el que fa servir
és Slack, Gmail, Notion i Figma, et diria, el
content blocker no serveix de gaire, perquè,
total, allà tampoc hi ha anuncis. Llavors, és
fine, saps, utilitzar -lo. Llavors, clar, pros
i cons, no? Si ets un obsès de la privacitat,
et diria, home, doncs, potser Chrome no és el
teu lloc, no? Allà, potser el pro aquest de ser
privacy first, com Brave, i la manera com tracta
el fingerprinting, com bloqueja certs trackers
de forma nativa, sense que t'hagis de preocupar.
Home, doncs, potser per tu això és una cosa molt
important i l'hauries de valorar. Doncs de la
mateixa forma. Em veig tornant enrere. Jo estic
super còmode. O sigui, com a navegador professional,
crec que és un bon producte. Està ben fet. El
van actualitzant, cosa que això és una cosa que
s'ha d'anar mirant, que vagin arribant actualitzacions
sovint. Ho fan puntualment, setmanalment, van
enviant. I l'han millorat des del llançament,
es veu més estable, es veu millor, té bons detalls.
Aquesta gent deu ben eixar a fer producte, eh?
Alguna cosa en saben. Escolta, demà... Demà...
Tenim episodi en directe, no? No. On? Home, sí,
quan surt això, no? Ah, demà! Estàs vivint en
el futur. Demà. Correcte, demà tenim episodi
en directe. Sí, demà tenim episodi en directe,
sí. Demà sí. El tindrem ja ple, imagino. Sí,
tot això. Encara no l'hem anunciat, però ara
ho faré. Perquè les coses de... Les coses dels
side projects, que no tenim... No tenim aquesta
pressa immediatesa de tenir -ho al top of the
mind, però sí, sí, ens veiem en un episodi en
directe i com sempre, recomanar -vos que si us
agrada aquest contingut feu like i subscribe
i aquestes coses que ajuden al canal i que no
ho fem mai i també dir -vos que pot haver -hi
opcions de patrocini també del podcast si algú
estigués interessat. Estem més interessats que
mai a enxercar altres col·laboracions amb marques.
Nosaltres no mourem un dit tampoc per buscar
-les, perquè no ho hem fet fins ara i no ho farem.
Ho vam fer amb l'Ametller i mira com va anar.
Si algú està interessat en parlar, podem parlar
nosaltres més que encantats. I res, poca cosa
més. Jo crec que podem deixar -ho aquí, no, Marc?