Qui som? Què fem aquí? Bueno, nosaltres la nova
mobilitat, no sé si ens coneixeu tots. Potser
sí. Sí? Sí? No? No sé. Jo sóc en Miquel. Jo...
Bueno, amb en Martí, algun se fa tres anys, això.
Jo sóc el que em dedico a Corriónum. Tu, Martí?
A la bateria. I aquest matí hem anat a un congrés
de bateries que organitza una empresa xinesa
aquí a Barcelona i jo he après alguna cosa de
bateries, no sé si tu has après alguna cosa,
Martí. Sí, sí, hi havia temes molt interessants
de mineria, reciclatge i coses així. I ja que
estàvem aquí vam dir, hem de fer muntar un serau
perquè hem fet podcast en directe amb Única Stuttgart,
aquí a Barcelona encara no l'havíem fet, i vam
començar a mirar -ho i com que amb aquests nois
d'aquí vam fer un podcast en directe que se
'ns va allargar molt un dia, ens ho vam passar
bastant bé, vam dir, per què no el fem? En Marc,
ara que ara ho explicarà, en Marc i l'Àlex,
però en Marc és el que realment s'ho va preparar,
van fer un podcast de cotxe xinès i a mi m'agrada
molt com ho va explicar, així que vam dir, va,
muntem alguna cosa. Així que, pels que no us
coneguin, Marc, Àlex, presenteu -vos, qui sou,
qui és Foca Terra. Vols parlar tu, que serà de
lo poc que diràs avui o no? És que estic com
un... és fora de l'aigua jo, saps? En aquest
sector. Jo sóc l'Àlex, sóc CEO de MarsBased,
una empresa, una consultora tecnològica que fem
desenvolupament de software a mesura. Per igual,
res a veure amb el tema dels cotxes i la mobilitat,
però un dels meus side projects és fer un podcast
que es diu Fogaterra, amb el meu bon amic el
Marc, que el fem des de fa 4 anys. I sí, me'n
recordo d'aquella liada que ens vau fer fa 3...
he fet dos o tres anys a la qual tenia l'excusa
de fer -ho des de casa, aleshores podies estar
semidistret. Aquí no puc jugar a Pokémon mentre
fem l'entrevista, o sigui que farem el que podrem.
I fins aquí les meves contribucions per avui.
M'agradaria recórrer aquest podcast perquè vam
fer algunes sentències d'ahir sobre evolució
del treball i tal, que estaria bé revisitar -les.
Si algun dia... Les tens apuntades? No, però...
No, no, no. Ho volia preparar, però no m'ho
he preparat. L'únic que recordo és que jo el
vam gravar com... farà un parell d'anys o així,
si no, un parell d'anys, no? Un parell d'anys.
I jo crec que tot el món de la intel·ligència
artificial estava molt incipient, acabava de
sortir igual el ChatGPT. portava un anyet, una
cosa així, i les marques de cotxes, les primeres,
estaven fent -ho com els primers pinillos per
entendre a veure com es podien integrar. I me
'n recordo que de les primeres coses que vam
veure va ser una nota de premsa de Mercedes que
volia integrar ChatGPT dintre els seus cotxes amb
el sistema aquest, l'MBUX, capat que tenen, o
com es digui, i una de les primeres coses que
volia fer era com que t'explicava les receptes
de cuina que havies de fer a l'arribar a casa
i tenir preguntes interessants, com preguntes
profundes, filosòfiques, mentre estaves arribant
a casa amb el teu cotxe. de les últimes coses
que voldries fer de vida. Afortunadament, crec
que no ha sortit i crec que no hi ha res semblant,
però em va fer gràcia que encara estàvem en aquestes.
Va ser amb aquest intercanvi d'idees amb foc
a terra que vam també contraposar la part més
d'automoció, on treballem en Miquel i jo, amb
la part no només d'intel·ligència artificial,
sinó de computer science en general, de computació,
i per això... crec que va ser una de les idees
de dir, en el petit nucli de podcasts en català
que tenim sobre tecnologia, ens agradaria fer
-los amb vosaltres, aquí un podcast en directe,
en públic, per parlar principalment no només
dels robotaxis, sinó de l'automoció, el tema
dels cotxes elèctrics, el cotxe autònom i algun
altre tema que sortirà avui, no? Sí, bé, potser
primer aquest títol, d'on surt aquest títol?
Bé, no sé, Blade Runner, el llibre en què es
veu Blade Runner, en què somien els Androids
en xais elèctrics, no? Doncs bé, aquest home,
en Philip K. Dick, que vivia a Califòrnia i es
fotia algun tripi, va escriure aquest llibre
i va tenir una visió de Los Angeles l'any 2000
i escaig, no sé quin any era, no? Després va
fer la segona visió de 2049, la primera no sé
què era, l'any 2000. La primera pel·lícula és
dels anys... En projecció era... Llavors allà
veien, per una banda veien en Harrison Ford que
es liava amb un robot, i avui què estem veient?
Un dels casos durs que està creixent més és l
'eròtica amb Grok i en ChatGPT, és a dir,
que estem anant cap allà. Veia molta pol·lució,
i un sempre gris, i plujo, no sé si era plujo
d'àcid o què, a Los Angeles, i veia cotxes que
volaven. i que estem veient cotxes, que estem
veient cotxes que ha volat, no? XPeng inclou
drons, Elon Musk va comentar en el podcast de
Joe Rogan l'altre dia que el Roadster serà un
cotxe volador. Sí, i que el presentarà abans
de final d'any, o sigui, abans del 2034. Exacte,
around the corner. I això, i tenim el salt aquest
que està portant la IA, en física la IA, i potser
el cas més dur, més clar que tenim, que el que
podem experimentar, és el cotxe autònom, i per
tant el que hem volgut fer amb aquest títol que
em vau deixar posar, que va ser una mica la fricada
meva, que és connectar la ciència -ficció i on
estem avui connectant vehicle autònom i tota
l'energia que necessita la IA, és a dir, la
transició... però no han de tenir la transició
energètica cap a models més sostenibles. El canvi
climàtic i tota l'energia que necessita la IA
i per tant necessitem moltes bateries per poder
fer de buffer d'energia sostenible que hem d
'adquirir i gestionar cap a la xarxa. Sembla
el salt, el pont. T'has tirat de cap a la piscina.
Però és sostenible això? Què? La IA? Per fer
les imatges d'aquestes, com era això del Ghibli
i aquestes merdes, no sé si és molt sostenible,
però hi ha coses que incrementen molt la productivitat.
Hi ha coses que sí que són molt útils. Això és
un tema que toca més aviat cap a vosaltres. És
eficient la IA i la intel·ligència artificial?
De fet, no era el tema del podcast avui, eh,
Miquel? Quina és la pregunta, exactament? La
IA està anant cap a un punt que és incrementar
productivitat o només són joguets que... Gastar
tokens. Gastar tokens per res. Aguanteu el temps
que és vostre, això diria. Sí, l'altra cosa
que també comentàvem que em semblava interessant
era sobre el job displacement aquest, com està
apartant a la gent i que hi ha molta preocupació,
sembla, per aquest tema, i portat, si vols, en
el context dels robotaxis. De fet, l'altre dia
escolteu una cosa que em va semblar molt interessant
i acabaré a la resposta a la pregunta. I és que
estava... I crec que va ser en el mateix podcast
que mencionaves abans, en el... Sí, en el món
de la construcció hi havia gent que s'estava
queixant perquè hi havia aparells que estaven
automatitzant molt certes tasques que feien servir
els obrers a l'hora d'excavar, construir, planificar,
etc. I hi havia com un sentiment molt reaccionari
contra aquesta idea i l'altra persona li deia,
escolta, si el problema és que ens carreguem
a gent, igual... seria ideal donar -los culleretes
de cafè perquè facin els forats. Perquè si el
que volem és portar molta gent a la feina, com
és que sí que podem fer servir un martell pneumàtic
o una eina automatitzada i no podem fer servir
una cullereta? Si sí que en plenaríem, aniríem
tots a fer forats. D'aquesta manera, per contestar
la teva pregunta, i si és una cosa o és eficient
o l'altra, preu gent de la força laboral, és
inevitable. És com la mítica carrera que ningú
vol... posar -se, però tots hi van, com si no
com aquests hiper -scalers que tots no tenen
la decisió de dir no, jo no vull entrar en aquesta
guerra. És a dir, és una cosa que funciona en
una direcció i no hi ha ningú que pugui apuntar
cap a una altra. Però jo crec que, Àlex, ara
et dono pas un segon. La pregunta era més aviat
de dir, volem que la intel·ligència artificial
ens ajudi a ser més productius, que puguem fer
les feines més eficientment. sigui la del cotxe
autònom o sigui, jo què sé, fer una recepta de
cuina que dèiem abans, que sigui molt més fàcil,
que ens ajudi a fer les feines pesades. Però
si per fer això necessitem primer de tot invertir
moltíssima energia en piscines per refrigerar,
els centres de computació, totes les plaques
solars que hi puguin haver i tal, és realment
sostenible això? Em sembla que anava per aquí
més o menys. Si la teva línia argumental és...
Tots els correus que has d'enviar són de feina?
No, no. És a dir, no pots fer servir -ho per
el correu electrònic, per l'oci, per exemple.
O, no sé, tots els missatges que has d'enviar
han de contribuir a incrementar el PIB de la
societat. Sí, té usos ociosos i estúpids, molts,
potser més dels que hauria de tenir. I potser
estem finançant una maquinària gegant que només
acabarà per això, per acabar de fer imatges precioses
de la nostra cara. No ho sé, espero que hi hagi
outcomes més interessants que aquests. De fet,
clar, un dels punts aquí interessants és el de...
Abans de tot, un petit prefàstic, que el tema
de la IA ha estat traient llocs de feina des
dels anys 80, el que passa que va deixar de ser
IA per passar a ser Machine Learning durant una
temporada, ha tornat a ser IA, ara que parlem
és de IA generativa, abans eren uns altres tipus
de models, que estaven molt afincats i reduïts
a uns níxols, que era com la recerca purament
científica. Aleshores, clar, no arribava a ningú.
És a dir, la IA ja ha estat traient feina des
de fa molt de temps. Què passa? Que ara crec
que hem arribat a un punt en què s'han adonat...
que semiaxidentalment hem arribat a fer uns casos
durs o hem fet arribar la IA a la gran massa
i han vist que fent -ho així i fent -la més accessible
a tothom baixaran els costos. Perquè sobreproduint,
més gent contribuirà a projectes d'open source,
més gent treballarà amb això, més feines qualificades,
es pagarà millor, hi haurà més inversió, etc.
I el fet de fer servir aquesta tecnologia que...
Costa moltíssim, és el que deia Sam Altman, que
deia, diu, si poseu, sisplau, i sou superreviscials
o supereducats amb les ies, és una putada, perquè
a mi em gasta més electricitat i quan diu a mi,
és tots nosaltres, ho acabarem pagant a nivell
de planeta, però és veritat que segurament això
eficienta o fa que el procés en aquest sentit
vagi molt més ràpid i les properes generacions
cada cop seran més eficients i arribaran a un
punt en què ja no costa. petabytes, o sigui,
petabats de l'activitat, generar una puta imatge
de la versió d'estudio Ghibli de la teva família,
no? Doncs ja està. Jo per si acaso sempre dic,
sisplau, per si algun dia es torna en contra
nostra, jo vull estar al cantó bo. Perquè després
ho determineix. Aleshores, termina i torna, i
sempre la tens una mica. I després li dius gràcies
o no? Sempre. Sempre. Jo seré de les últimes
persones a parlar del que vindrà. Seguríssim.
Però avui estem envoltats de cupres aquí i de
cotxes molt xulos. Cupra Borns, cupres Tavascans,
cupres... Tavascan fet a la Xina. Que a mi em
molen bastant els cupres, eh? Tu no pots dir
res perquè tu treballes a BMW, però jo sí que
puc. Volem començar per aquí, no? per l'electrificació,
per com està arribant el vehicle elèctric a Europa,
a Catalunya, a Espanya en general. Des que han
començat el podcast el 2022, ha fet com a Europa
va créixer una miqueta el 2023, el 2024 va caure
i ara sembla que estem en un punt d'inflexió
i està creixent a tot Europa i a Espanya en particular,
que s'han duplicat el nombre de vendes de vehicles
elèctrics en l'últim any. Tot i això, Espanya
i Catalunya també estan molt lluny de la mitjana
europea. Portugal, que té un producte interior
brut per càpita, menor té una penetració que
és quasi el doble de l'elèctrica a Catalunya
i per altra banda estem veient quantitat d'empreses
xineses desembarcant, ho comentàveu en el vostre
podcast, o modes, que era com un cotxe, un SUV,
cotxes de lloguer que fora van amb una pinta,
que tenen unes pantalles grans, que tenen bones
capacitats i rebentant preus. Aquest vehicle
xinès, Martí, està per acabar -se? Les taxes
o els aranzels, el frenenant? Jo crec que els
cotxes xinesos, les marques de cotxes xinesos,
moltes es quedaran. Igual que fa potser uns 20
i escaig d'anys van arribar les marques coreanes,
les marques... japoneses que abans no les coneixíem
tant aquí, no? I quan van començar a venir...
A mi em recorda una miqueta, fa 20 anys, clar,
era molt jovenet jo, però em recorda aquella
època de dir, ostres, ara vindran els japonesos
i coreans i també se'ns menjaran al mercat.
I sí, hi va haver un cert tant per cent que se
'l van quedar. I ja està, s'ha quedat amb aquell
tant per cent, ara no em facis dir les dades,
i justament, en parlàvem fa poc, que si et mires
les vendes dels cotxes més venuts a Espanya,
per exemple, els últims nou mesos, doncs sí que
n'hi ha alguns que són els top ten, de cotxes
de Toyota, Kia, estan en el top ten de cotxes,
sobretot cotxes elèctrics i híbrids. estan allà
dalt. Viu a dies l'elèctric més venut, Espanya
ara mateix, i del top 10 de vehicles fabricats
a Europa o de productors europeus, que hi ha
un Seat, un Volkswagen i part de comptar. El
volum d'Àsia, també. Espanya és un bon lloc
per fer aquest tipus de coses, perquè és un país
que no té apego a cap marca, perquè no té una
fabricació pròpia molt arrelada, com podria tenir
Alemanya o inclús Itàlia, inclús França. Després,
especialment atractiva pels xinesos, perquè recordo
llegir que el 80 % dels cotxes que es venen a
Espanya valen menys de 30 .000 euros, més si
treus els que venen de renting i de leasing,
és a dir, és una barbaritat si treus aquesta
xifra de l'equació. No m'apreteu amb els números
perquè jo no sóc el que en sap de cotxes, són
ells. Nosaltres dos venim aquí a parlar de tecnologia
i coses d'aquestes. La intro que va ser el teu
podcast, que m'agrada molt, de la transició
del model clàssic de vehicle al model actual,
si la poguessis tornar a fer. A veure, no la
puc tornar a fer perquè tu dius que era una intro,
però li vaig estar menjant el cap durant 30 minuts,
jo crec. Jo crec que et vas marxar. I llavors
vas tornar al cap de mig. Resumeix, Marc, resumeix,
sisplau, perquè si no se'ns acabarà el podcast.
Tinc que fer memòria del que vaig dir. Bàsicament
el que estava dient és que històricament a Europa
hem tingut o hem viscut en una espècie de limbo
molt interessant. És a dir, absolutament totes
les coses que utilitzem, per lo general, fan
servir un motor elèctric, en general. La nevera,
rentadora... Jo no veig motors de combustió en
aquests dispositius. Els bufadors de fulles aquests
encara són de combustió, eh? És cert, és cert.
Podem parlar per què, però no em distreguis.
Llavors, això fins avui a la indústria europea
li ha funcionat molt bé perquè tota la seva indústria
s'ha enfocat en una peça de tecnologia molt
curiosa i jo penso només comparable a un rellotge
mecànic. que ha sigut el motor de combustió.
I això l'ha protegit d'una manera increïble.
I a sobre, no només l'ha protegit, sinó que
ha estructurat tota la cadena de valor al voltant
d'aquesta peça. És a dir, hi havia alguns que
sabien fer aquest component, que era el motor
de combustió, i tota la resta s'acomodava a
ell. I quan dic tota la resta, em refereixo a
que si els elevalunes, el xip que portava el...
no ho sé, vull dir, els limpieparabrisses, totes
aquestes coses eren coses subaccessòries. I,
ho estic anant a resumir, eh? Per algun motiu,
i jo crec que aquest motiu inicialment es va
dir Tesla, va aparèixer una cosa que va ser un
senyor que va dir jo crec que aquests cotxes
es poden fabricar amb un motor elèctric. Llavors,
això competia absolutament de manera oblíqua
amb com funcionaven aquests vehicles. Per què?
Perquè la cosa que el protegia era una cosa que
en aquest nou paradigma no valia absolutament
per res. És a dir, l'única cosa que et serveix
a l'hora de fer un cotxe elèctric bàsicament
és la tecnologia de les bateries i la integració
dels microxips. És a dir... Un cotxe que porta
una sola unitat de computació central, sobre
tota la qual funciona la resta d'accessoris,
és aquest pel motiu pels quals quan van haver
-hi els trencaments de la cadena logística durant
l'època del Covid, va afectar totes les marques
menys a Tesla, perquè a Tesla no li feien falta.
Però què passava? Que tenies... 100 i 100 de
cotxes europeus parats al final de l'any de
producció perquè a un li faltava el microchip
de, m'ho invento, el controlador de la pressió
dels pneumàtics. A l'altre li faltava el controlador
de la reclinació dels seients. Són tonteries
que al final han, com et diria, han creat una
cadena de valor en el sector industrial alemany,
en aquest cas europeu, que ja no són vàlides
en aquest nou paradigma. He intentat resumir
-ho molt, val? No, no, superbé. A mi m'agrada
molt. Podria seguir escoltant -te. I a partir
d'aquí, passem a bateries, Martí? Passem a bateries.
Què hem après avui? Avui hem parlat molt de la
mineria, d'on ve el liti, on es fa no només
l'extracció del liti, perquè hi ha contínuament
notícies que diuen que han trobat un jaciment
de liti a Afganistan o a no sé on. el Perú o
no sé on. Una cosa és on hi ha les mines de liti
i després el que hem après avui sobretot és qui
té les... la majoria, el 90 % de refineries de
liti, en el que es converteix el liti després
en hidròxid de liti, que és el que s'utilitza
per les bateries, que és sobretot el que s'utilitza
per els càtodes de les bateries de liti i després
altres, també ens explicaven que és una de les
parts que s'afegeix després a l'electròlit,
a l'electrolit de les bateries. I el 90 % estan...
a la Xina. I llavors deia, ostres, i com ho podem
canviar això? Hi ha diverses maneres, per una
banda estem intentant que Europa aconsegueixi,
ja que no tenim ni les mines ni el refinament,
potser podríem començar amb el reciclatge. Què
recicles? Quines bateries recicles? Si encara
no tenim prou cotxes per reciclar o prou bateries
prou velles perquè després s'hagin de reciclar.
Això és una aposta de futur. I a part, tota la
part de, no em sortirà la paraula en català,
però la scrap, les deixalles de la producció,
si hi ha proves i tot, tot el que s'obre, després
reciclatge, diu aquesta serà la nostra mina,
serà la mina europea, tot el que siguin deixalles
o bateries velles, després reciclar -les i d
'aquestes bateries reciclades, el material que
ens sobrarà, aquest el podrem tornar a entrar
dins del cicle, un closed loop, un cicle tancat
per reutilitzar els materials, el liti, però
també el níquel, el cobalt, el manganès, per
reutilitzar -los, però clar, això no serà més
barat que agafar -ho de la terra, per començar,
segur que no, però tindrà potser menys petjada
de carboni, perquè extreure el liti, I després
fer el refinament. És complicat, és energèticament
exhaustiu. I això qui ho paga? El problema és
qui paga la petjada de carboni. De moment la
paguem poqueta. Si seguim extraient minerals
així a punt de pala, ni que siguin de la Xina,
també ho pagarem tots, al cap i a la fi. La petjada
de CO2 la paguem tots. Ja, però tenir una regulació
global per això és com... No ho sé, jo el que
avui he sentit també és que empreses que han
invertit molt per tenir una cadena de valor 100
% verda i diuen perquè Europa fa uns anys es
va posicionar que faria un New Green Deal i seria
gran verda i tot s'ha quedat només en paraules
i ara mateix no hi ha la regulació i empreses
que estan allà invertides i no poden escalar
perquè això no arriba. Perquè això no arriba
i perquè... al cap i a la fi els clients, m'agafo
tots els clients, doncs ens costa haver de pagar
el doble per un cotxe que la petjada de carboni
sigui mínima o que les bateries, en comptes de
venir de Guangzhou, vinguin de segon. I aquest
és el gran dilema de com aconseguirem que els
costos de producció, tot i ser produïts a Europa,
i amb menys petjada de carboni i tot això, doncs
tot i així siguin competitius perquè el client
final digui, bueno, doncs em val la pena pagar,
potser no el doble, però potser un 10 % més pel
fet que sigui aquí, no? I aquí és on tu i jo
discrepem bastant. Perquè per mi la regulació
ha de ser, es fa servir per accelerar, per coses
que a curt termini no són a la compta de resultats.
no són tan positives, però que a llarg termini
són positives per a Europa i pel medi ambient,
per això la regulació d'aturar la venda de cotxes
amb motors de combustió interna el 2035, i per
l'altra punta, anem una mica més a poc a poc,
no fos cas que les empreses europees no tinguin
tants guanys els pròxims anys, frenem una mica
i després ja veurem. Però si la Xina ja ha passat
de llarg, si frenem ara, què farem? Descrepem
en moltes coses, Miquel. Però el que estava parlant
és de dir com hem de mantenir les regulacions
fixes i l'impacte que hi haurà, tant econòmic
com social, perquè si les empreses europees diuen
que fer bateries a Europa no ens surt a compte,
fer cotxes elèctrics no ens surt a compte, Què
passarà? Perquè són massa cars, però estan arribant
a un punt en què... No, no, no només perquè estan
massa cars, sinó perquè si a la Xina es fan més
barats o, com a mínim, ens els venen més barats,
les empreses europees potser algun dia diran,
doncs no em surt a compte fer -ho, no ho sé.
I llavors, en això sí que discrepem en el sentit
de dir, bueno, espavileu empreses europees, diu,
sí, però al cap i a la fi és un peix que es mossega
la cua, diu, espavileu, diu, vale. I jo em miro
els últims 5 anys, 10 anys, i dius, ostres, les
empreses europees n'hi ha hagut moltes que han
apostat pel cotxe elèctric. Volkswagen va apostar
pel cotxe elèctric. Després del 2016, amb l'escàndol
de Diesel i no sé què, van dir, cotxe elèctric
100%. Què ha passat? Se l'han fotut de morros.
Però ara estan començant... Ara. Però vull dir,
no, crec que estem fent un... Si no, anava molt
bé, eh? No hi podeu seguir. Estava corrent el
temps, no estava dient res, jo no estava a punt
de passar el podcast sencer. Qui és el tecno
-optimista dels dos? Qui és el tecno -optimista
dels dos? Tu, eh? O sigui, el que dius, escolta,
a la puta merda, o sigui, a la merda, el Green
Deal, i això ja ho arreglaran els nostres fills,
no? Aquests també, eh? No, no. Bueno, bueno,
que no tindràs, cabrón. A veure, no ven bé. Jo
crec que el Green Deal és una oportunitat d'Europa
per posicionar -se en alguna cosa. Però per altra
banda estic a favor d'energia nuclear, o sigui
que estic una mica aquí en terra de ningú. Uau.
No, però em sembla una visió molt compatible.
Digues, digues. No, jo anava a fer -vos un comentari,
perquè al final el sector automobilístic és una
indústria que porta molts i molts anys. Arriba
un punt en què potser t'has de donar compte
que la Xina ja t'ha passat per la dreta. i has
de fer un pensament de dir, escolta, potser és
l'hora d'esballestar tot el que tenim i centrar
-nos en un altre punt de la cadena de valor.
No sé si és molt derrotista. Dediquem -nos a
la IA. No, no a la IA, però sí que, a veure,
al final la cadena de valor és molt gran. Pots
dedicar -te només al tema de serveis, pots dedicar
-te al tema de complementarietat, etc. Turisme,
el turisme. Dediquem -nos al turisme. És que
aquí se'ns dona bé turisme, bars i museus. Se
'ns dona bé el tercer sector. No, no, jo per
això era una pregunta que tenia. L'altra, que
era un punt molt interessant que comentàveu,
que era el tema aquest de l'eficiència, que
dius, hòstia, aquí la gent no està disposada
a pagar el doble per tenir una cosa amb petjada
verda, no?, diguem -ne en aquest sentit. No,
perquè jo crec que també, i vull tenir una miqueta
la vostra opinió, que crec que ha passat una
miqueta el símbol d'estatus que dona contribuir
a un millor planeta. És a dir, durant els últims
15 o 20 anys... està percebut socialment molt
millor dir, no, no, és que jo ara faig coses
per contribuir al planeta i tal, tal, tal. I
jo crec que ara, jo ho estic percebent amb moltes
marques, amb moltes dinàmiques de societat, inclús
a nivell de color polític, de dir, ja el tema
de contribuir al planeta s'està veient que ja
no és tan interessant. I aleshores, així com
a nivell micro, tu pots dir, hi ha gent, molta
gent que paga el marc. compra -la amb matller
perquè el fa sentir millor, li agrada més, però
a part, doncs, bueno, paga -ho una miqueta millor
perquè és més ecològic. Ens responsabilitza el
matller, ara? No, ens responsabilitza, no ens
responsabilitza. Però està bé que ho diguis,
que també van dir disclaimer, està bé que ho
diguis. El Delta és molt gran, el de dir, hòstia,
puc comprar un cotxe que faci una pol·lució de
l'hòstia, o un cotxe que sigui super green,
tal, home, potser paga 50 .000 euros de més,
no sé si em compensa l'estatus que em dona,
no? Aleshores, aquesta percepció, cada cop, la
meva impressió és que importa menys. I així que
està tornant una miqueta allò de dir, a prendre
per cul tot i inclús el color de Tesla ha canviat.
Així quan abans, i de fet el Marc ho comentava
en un dels episodis, si Tesla s'ha fotut un
tre del peu perquè històricament el seu comprador
era votant demòcrata, perquè era positiu pel
planeta, era elèctric, era no sé què, no sé quantos,
de cop i volta se li anirà un tram i diu, el
teu votant està a l'altre cantó. I ara diuen,
doncs fotem el Cybertruck, fotem un vehicle per...
Com es diu això per als... Rednecks, correcte.
Per Rednecks, ara de cop i volta anem a llançar
cotxes a l'espai... Jo tinc un comentari sobre
això i és que no sé si estem barrejant causa
o conseqüència. És a dir, no, no, cuidado. Caos
o conseqüència? No, causa o conseqüència? No,
no, no. És a dir, Tesla, històricament, havia
sigut el cotxe de l'Esquerra guai i megaprogre
fins que, de cop, algú va decidir que aquell
cotxe ja no era l'Esquerra guai i megaprogre
i ara tenir -lo era el dimoni. O sigui, hi ha
aquelles pegatines d'hòstia, jo me'l vaig comprar
abans... Bueno, o sigui, això és hipocresia del
comprador, en el meu ideari, eh? O sigui, no
té res a veure amb la marca. Bueno, ho va començar
Joe Biden quan no va convidar Elon Musk a la
trobada de constructors elèctrics, no?, a portar
Ford, GM i no Tesla, i aquí va ser quan ja va
dir, doncs a partir d'ara la penso li ha perdíssima,
i bueno, i les conseqüències que té, no? Sí,
però em refereixo a que socialment el cotxe ara
estigui percebut d'una manera o d'una altra.
El cotxe és exactament el mateix, contamina exactament
el mateix i té la mateixa petjada abans i després
que suposadament es tornés boig. Però jo crec
que això és la diferència entre la tecnologia
i la marca. La marca Tesla està atacada des que
Elon Musk es va liar d'aquesta manera tan bèstia
amb Trump, que Trump, en la mateixa frase, ara
deies que ara ja no és tan guai. està a favor
del medi ambient i no sé què, jo crec que és
l'efecte Trump. Trump ha impulsat que ara ja
no sigui tan guai. I tothom diu, potser és que
no ens ho podem permetre de ser tan moderns i
tan ecologistes, no? I és justament això, el
canvi de paradigma de dir, ostres, els cotxes
elèctrics segueixen sent igual de bons que fa
5 anys. però ara de cop i volta sembla que hem
de mirar més la pela, les bateries xineses són
dolentes, no sé què, i aquí és on avui anem a
pres de dir, igualment, independentment del que
hi hagi, el color polític que hi pugui haver
avui, que d'aquí 5 anys segurament serà diferent,
esperem -ho com a mínim, jo crec que... La tecnologia
ha de seguir endavant i amb això no discrepem,
Miquel, la tecnologia, per mi, el cotxe elèctric
és l'opció més avançada. Ara, també s'ha de
mirar aviam quant públic, quants clients estan
disposats a passar aquesta tecnologia. Cada cop
n'hi ha més, ho estem veient amb les vendes
i cada cop veiem més empreses, no només xineses,
coi, és que s'ha de dir les coses per el seu
nom, no només Tesla, les empreses... Europees,
occidentals, també estan apostant pel cotxe elèctric.
Què passa? Que tenen una motxilla a l'esquena,
que era la que deies tu, Marc, amb el motor de
combustió, amb tota la cadena de valor que hi
ha darrere, i amb totes les empreses, empresetes,
que es dediquen a fer cargols i tubs per al motor
de combustió, que totes aquestes empreses han
de fer una revolució, han de fer un canvi brutal,
i no és el mateix que canviar de Polaroid a...
un mòbil, no, eren dues branques diferents, de
la Polaroid a una càmera digital o del telèfon
de tecles al telèfon a l'smartphone. Jo crec
que és un canvi molt més bèstia que comporta
molta més infraestructura, miro cap allà a baix,
tota la part d'infraestructura elèctrica, no
és el mateix un carregador de mòbil. que els
carregadors que tenim per la ciutat, per tot
arreu, ha d'estar tot ben repartit, i s'està
avançant molt, però és un canvi que dura anys,
i no només dos o tres anys, sinó 10, 15. A la
Xina van més ràpid. A la Xina van més ràpid en
certa manera, però a la Xina també van més ràpid
en tornar enrere. A la Xina van començar venent
cotxes elèctrics a punta pala, per dir alguna
cosa, a base de donar matrícules gratuïtes a
la gent que es comprava el cotxe elèctric. i
el que es volia comprar un cotxe de combustió
havia de pagar 100 .000 euros de matrícula. Cada
ciutat era diferent. I sobretot esperar. I esperar,
o que no et podies comprar un cotxe si no era
elèctric. I en canvi s'ha vist els últims dos
o tres anys que la gent està tornant cap al cotxe,
no dic de combustió, però el que anomenen el
range extender, que té una part elèctrica però
també porta un motor de combustió. Per si de
cas, els carregadors estan tots plens perquè
és la Golden Week i tots se'n van de vacances
i tots se'n van a 300 -500 quilòmetres d'on
viuen i s'estan allà, el que vam veure a València
l'any passat, em sembla que era, hores i hores
esperant per poder carregar el seu cotxe. I ara
hi ha una oferta molt forta, no de cotxes de
combustió, però cotxes híbrids endollables i
el que anomenen range extenders, és a dir, porta
una bateria... i un motor, motoret, potser en
alguns més gros, més petit, per, si no trobes
un punt de càrrega, com a mínim seguir 200 -300
quilòmetres amb un motor de combustió. Sí, en
aquest sentit m'agrada molt quan hem parlat
avui amb el CEO de Santana Motors, que és l'empresa
mítica andalusia que havia portat el Land Rover
i l'havia fet aquí a Espanya, i el Suzuki Santanas,
i ara agafen tecnologia xinesa, de Dongfeng.
molt pragmàtic i fan un pick -up truck o un SUV
mandollable. Un producte que et pinta molt bé
amb molta menys inversió que el que fa un Rivian
o una empresa que ho vol fer tot ells mateixos,
és a dir, aprofitar -te que la tecnologia puntera
avui, els que són els millors fent això són els
xinesos. Per tant, lia't amb ells, aprofita't
del moment en què ells volen arribar aquí i fes
productes que són atractius i si pots... aprofitar
per crear centres de vendia aquí, aprendre una
mica dels que ells fan i crear el següent salt
tecnològic aquí, jo crec que és l'esforç correcte.
No protegir -te com als Estats Units i fer que
els teus cotxes els fas només pel teu propi mercat,
que al final no ets competitiu enlloc, no aprens
res del que la Xina, que ara són el número 1.
Per tant, a mi em sembla això. El que també hem
vist avui és això, que la col·laboració amb empreses
xineses et pot aportar un salt i, de fet, molt
de valor a la societat també. Tu, Martí, m'estaves
comentant que s'està tancant el gap entre les
marques eminentment elèctriques i el sector europeu,
que havia fet una mica de tot. Per mi aquest
és el problema. la idea aquesta de voler fer
una mica de tot. A mi de petit em van explicar
que no es podien guanyar totes les guerres. T
'havies de centrar en alguna cosa. El més guapo,
el més llest, el més alt, el més fort, no podia
ser tot. Havies de triar alguna cosa. Jo miro
aquí i aixeco el cap i veig que hi ha dos cotxes
elèctrics, un habitant d'ullable i un gasolina.
Llavors jo penso, a veure, fill meu, no pots
guanyar tota la vida. Llavors, jo penso que una
de les, possiblement una de les falles o un dels
errors històrics de la indústria europea ha estat
tenir, un llegat molt gran centrat en una manera
de fer les coses de tota la vida i voler adaptar
això amb els nous temps que són aquells d'allà
i el que tens és una espècie de barreja molt
estranya que no s'entén i que no competeix ni
amb els millors elèctrics ni amb els millors
gasolines i no sé per què t'està dient això
però és important pot ser perquè siguin marques
de gran consum jo no sé jo no tinc ni idea de
com les estratègies de cada un però potser penso
Grans marques tipus, no ho sé, en aquest sentit,
Volkswagen i tal, que potser tenen molts més
ID al customer profile, no? Que dius, bueno,
nosaltres ja tenim la nostra base aquesta, però
també sabem que el públic més jove el tenim amb
aquest submarc de cotxe, etcètera, etcètera.
No sé si Rolls Royce, però... Estratègia elèctrica.
Sí, la tele. No, ojo! Rolls Royce, grup BMW,
ni sona l'economia. No només grup, no només
grup BMW, sinó... perquè ho sapigueu, és qui
té la... ja ho diré bé, eh? És la mitjana de
comprador més baixa entre totes les marques.
Molt interessant aquesta dada, eh? Van. O sigui,
no la... Però la mitjana, la mitjana, sinó...
Sí, però de tamany de cartera, no. No, no, és
que no, jo vull saber... És aquest el punt, o
sigui, perquè què passa? Que generalment els
samples, com es diuen, les mostres petites...
tendeixen a donar resultats molt extrems, no?
Llavors, el cas de Rolls Royce és un cas molt
curiós perquè ven molts pocs cotxes i la majoria
d'ells els ven a exemples. Princeses àrabs?
Princeses àrabs, jugadors futbolistes, influencers,
bla, bla, i els que passa? Que la seva... Bueno,
són comprats, home, són comprats. Aquesta gent...
Aquesta gent compra. La seva mitja edat de compra
és molt baixa perquè són aquests que tiren la
mitja cap a baix. És molt curiós. La mitjana,
sí, però vull dir que a nivell equisitiu és un...
És un target molt alt. Si no, no, jo deia l'edat,
no. Però el que em referia és que has fet, i
torno al que estaves dient abans, que has fet
servir un adjectiu... Jo per això deia que aquesta
en concret potser només té un tipus de cotxe,
però hi ha alguna cosa que diuen que l'estratègia
és aquesta i no anem a fer híbrid, anem a fer
elèctrica, no sé què... I de fet és un molt bon
punt, però has fet servir un adjectiu per qualificar
a SEAT, aquestes grans marques. I jo això ho
poso en dubte. És a dir, no... És gran marca.
No, clar, no és gran marca. És marca... Correcte.
Però clar, a dia d'avui, tan representativa,
no ho tinc tan clar. No. Cupra està molt ben
posat. Avui sí que està molt ben posicionat.
Els jugadors del Barça porten, no? I segur que
el paguen, també. No sé si ens estem despistant
una mica. Sí, sí. Sembla que hem perdut la meitat
del públic pel camí, però... Perdoneu -nos. Jo
el que volia dir, una cosa que has dit tu, Marc,
i que jo també tenia l'opinió de dir, bueno,
la visió clara és que el futur ha de ser elèctric.
Hi ha gent que diu que el present és elèctric,
sí, però si et mires el parc mòbil o les vendes
no ho és del tot. Hi ha un tant per cent dins
d'Europa varia en les vendes mensuals entre
un 10 i un 30 % aproximadament de les vendes
actuals. L'altra cosa és el parc mòbil que tens
amb cotxes, sobretot aquí a Espanya, de més de
10 i 15 anys d'antiguitat. Llavors deies, dius,
quina és l'oferta de les marques? Tens una estratègia
ben clara, i jo també era de l'estratègia o
de la idea personal, aposta per el cotxe elèctric,
potser una mica d'híbrid endollable o range
extender, digue -li com vulguis, però clarament
aquesta és l'opció futura i dedica't a això.
Hi havia certa gent que em va dir, no, fem...
Oferim -ho tot i deixem que triï el client. El
client ha de triar i dona -li a oferir benzina,
diesel, híbrid, elèctric, pur, fins i tot, potser
si m'apures, hidrogen. L'empresa per la que
treballo, que es diu BMW, li va posar un títol,
li va dir The Power of Choice. desenvolupar totes
aquestes variants primer és molt més costós perquè
estàs fent el mateix cotxe amb tots els powertrains
amb tot el tren de potència de totes aquestes
variants i jo pensava això és una bogeria doncs
a nivell de cotxes de premium BMW és el que està
venent més cotxes elèctrics o sigui en comparació
amb tant per cent els que no han dit no, no,
només farem elèctric i tal en comparació amb
potser Mercedes i altres empreses premium, doncs
BMW és el que els està sortint l'electrificació
millor. Jo encara no ho entenc. I crec que ve
una miqueta també del fet de dir deixa que triï,
no? La llibertat de triar. La llibertat de triar
és un bé molt europeu, no? No és un bé... És
més americà que europeu, no? Carai, no? Bueno,
però potser no és xinès, diguem -ne. No és tan
xinès com a mínim. I per això dic, i tot i així,
aquest bé i per això aquesta discussió, jo crec
que la discussió la seguirem tenint. El 2035
s'ha de prohibir directament els motors de combustió?
Home, si fos per mi, a títol personal, et diria
sí, fes -ho. Què passa? Doncs que les vendes
de cotxe elèctric, els últims 5 anys, no han
crescut com haurien de créixer perquè el 2035
tanquéssim la barraqueta dels motors de combustió.
I això s'està veient. No només a Europa, a la
Xina estan fent el mateix, diu, sí, sí, només
cotxe elèctric. Bé, potser un híbrid endollable
també, o potser, m'entens? Al cap i a la fi
s'ha de trobar el punt mig entre l'objectiu
ecològic i l'objectiu tecnològic i l'altre
és el que és realment factible per mercat. A
priori pot semblar que no, si ho forces al final
es troben camins, però jo crec que aquí ja no
cal que seguim en aquesta direcció em deixeu
parlar de cotxe autònom una mica o no? I què
hi ha del cotxe autònom? Ara no sé com entrar
-hi però bé s'ha d'obligar, tu imagina't diguéssim
a partir del 2035 no hi haurà cap cotxe Que no
sigui autònom. Doncs en Quique seria supercontent.
Sí. Perquè no s'hauria de treure el carnet.
No, però tu imagina't que t'obliguessin a que
tots els cotxes a partir del 2035 que no hi hagués
cap canvi de marxes manual, per dir -te alguna
cosa. No? Podria ser una opció. Diu, està prohibit
que hi hagi canvis de caixa manual perquè Està
vist que el canvi de caixes manual, el canvi
de... Bé, això no sé si ho dic en català. Això
de canvi de caixes. És menys eficient, no? És
menys eficient i és perillós perquè si et concentres
en l'embraque i no sé què, te la fotràs. Està
clar que el cotxe autònom és més segur. Huawei
m'ho ha presentat xifres que tenen un 90 % menys
d'accidents que els humans. No beuen alcohol,
no miren el mòbil... Podria ser, si hi hagués
la voluntat política, si vols anar amb cotxe,
t'ho faré. Però aquesta és la discussió. No
em discuteixis la prohibició del motor de combustió,
discuteixen per què no és obligatori, a partir
del 2035, que siguin tots els cotxes autòroms.
No sé qui mata més, el canvi climàtic o els accidentes
de cotxe. No, aviam. El comandament del cotxe
autònom és que arriba o no arriba. Elon Musk
porta des del 2015 dient que està a Round the
Corner, ja el tenim aquí, el robotaxi. Ara ha
llançat alguna cosa als Estats Units que veurem
com escala. Jo crec que una solució només amb
càmeres funciona molt bé i és una solució que
és molt bona quan fa bon temps i quan la llum
és bona, però de nit jo no aniria a un cotxe
autònom de nit que només tingui càmeres. perquè
hi ha quantitat de casos i vídeos en què veus
que si el sol està baix o si no hi ha imatge
i tens un camió creuat a l'autopista, només
amb càmeres això fallarà. Aquesta és una part
de la discussió que hi ha. L'altra part és model
clàssic, que és el que està fent Waymo, que necessites
mapes d'alta definició, necessites un cost d
'operació molt alt per tenir aquests mapes d
'alta definició actualitzats de la zona en què
estàs operant i necessites un cost d'unitat
també alt perquè tens molts sensors, molta computació,
per tant, aquest... L'escala d'aquestes solucions
està tardant moltíssim. El que semblava que havíem
de tenir cotxes autònoms fa anys ja i que s'han
tardat molt més a arribar. Ara sí que estem veient
que escalen i els veurem a Londres l'any que
ve, si tot va bé, amb Waymo, Uber i Wayve. Per
una banda, gràcies a noves empreses que estan
portant models d'internet artificial end -to
-end, és a dir, des del píxel de la càmera o
el bit que ve del radar fins a la direcció en
què ha d'anar el vehicle. I és una mica també
el que està fent Tesla des d'un altre punt de
vista. I això sí que ho està accelerant i sembla
que finalment ho tindrem a Europa i ojalà a Barcelona,
que seria un lloc perfecte per tenir cotxes autònoms
també. Però també dependrà de la voluntat política
a Europa en quant a regular tot això, a permetre
cotxes que no tinguin un conductor, tot i que
són molt més, demostrant molt més segurs que
quan hi ha un conductor a darrere. Primer, per...
per part política, si hi ha voluntat política,
si la regulació ho permet, però també, al cap
i a la fi, si els clients, si el públic hi està
disposat. Vull dir, Sant Francisco, Àlex, tu
hi ets sovint, a Sant Francisco. Hi ha hagut
manifestacions, gent posant un cono sobre el
cotxe, perquè el cono el detectava com un...
com... no podia seguir conduint. Per què? Perquè
la gent està fart que els cotxes de Waymo o els
cotxes autònoms estiguin col·lapsant la ciutat.
Perquè és una imatge contra la tecnologia, contra
la IA, contra els robots que venen a treure's
la feina. No perquè siguin pitjors pel trànsit.
No, no, també és un posicionament polític, però
també hi ha la part aquesta que, extrapolant
-ho aquí, els repartidors de Glovo repartit per
totes les places de Barcelona i ocupant els carrils,
bici... i els bancs i tot això, que al final
molesten. Vull dir que en realitat estàs traient
espai públic per un benefici privat. És el que
diem, em sembla, de capitalitzar els guanys,
socialitzar les pèrdues i els costos. És a dir,
que hi ha una part de posicionament... Teniu
la raó els dos, en aquest sentit, que el tema
de Waymo, allà hi ha molta ambivalència, hi ha
gent que lluita per una cosa i una altra per
una altra. Però pots girar l'argument, també.
Podries dir que, si no funcionen... És només
per un motiu, és a dir, la tecnologia està allà,
el problema som nosaltres. És a dir, aquests
cotxes, si no hi haguessin persones conduint,
funcionarien perfectament. No tindrien ni un
sol accident. Funcionarien igual que un rúter.
És a dir, això és un problema que hem solucionat
al reinstante, amb el TCPIP. El carrer funcionaria
exactament igual si tots els vehicles fossin
autònoms. El problema és que han de conviure
amb nosaltres, que som una mica capullos conduint.
Els problemes no eren només humans. Estàvem parlant
que el cotxe, per exemple, s'havia quedat enfangat
en un lloc on estaven asfaltant i no havia detectat
que s'ho estaven corrent. Són molts exemples.
Què feia algú? Apologia d'una anècdota. Llavors,
a veure... Hi ha monopolisme massó. De molt populisme
això s'està utilitzant. Hòstia, no, ara passa
el que passava fa 10 anys amb, hòstia, un conductor
d'Uber, A, violada, no sé què, o atropellat,
no sé què. Comparant amb tots els altres taxistes
o altres conductors que ho fan, però vas a buscar
el d'Uber perquè és sensacionalisme de dir,
és la marca que ara representa el progrés i que
et donarà més visites i tal, tal, tal. Vull dir
que hi ha un tema de periodisme que és molt perillós
aquí, que també, vull dir que ara em posen el
foc i ara l'estan posant amb Waymo. Però és
el que dius tu, eh? Al final, si tens 90 % menys
d'accidents, per què has d'anar a publicar
aquest? Tenim molt poc pensament crític i no
anem a mirar qui ha fet aquests articles, igual
que els continguts patrocinats dintre de diaris
i publicacions, que després dius, qui ha posat
això? Potser una asseguradora o algun altre tipus
d'empresa. L'estudi, no sé què, passa a buscar
qui ha fet aquest estudi, qui ha posat la pasta
darrere i generalment trobes coses. Sí, el que
comentaves de socialitzar les pèrdues. El cotxe
autònom es porta cap a un futur en què en zones
urbanes no cal que hi hagi cotxe privat. És a
dir, tota la zona on tens tots els aparcaments,
cotxes bloquejant espai, estructures de metall
bloquejant espai el 95 % del temps, ja no hi
ha de ser. Per tant, això és un gran benefici
social, no? A mig termini, potser sí que hi ha
un... Una pèrdua? No, la pèrdua que hi ha, la
clàssica que per exemple hi ha amb els taxis,
per exemple, és el tema de taxi que no està ocupat,
que en realitat està contaminant i ocupant espai
de trànsit, no? En aquest sentit, el cotxe privat
està ocupant espai que està aparcat pel carrer.
Però aquí tens un bon punt. Hi ha ineficiències.
I és el de com es giren aquestes ineficiències
quan tens un cotxe autònom. És a dir, perquè
si ho poses amb... Mira, si ho posen en termes
d'amortització, un cotxe autònom té un cost
fix molt gran, és a dir, el cotxe en si, amb
tot el seu equipament, val molts diners, però,
en canvi, marginalment, el fet que ho operi és
pràcticament gratuït, perquè suposem que és elèctric
i que no porta conductor, per tant, fer -lo córrer
no té pràcticament un cost. A mi això, a què
em recorda? A mi això em recorda l'energia nuclear,
és a dir, un cost fix molt elevat, però una planta
que sempre ha d'estar funcionant. Però, en canvi,
sobre aquest argumentari de no, és que això traurà
feina, jo penso que és tot el contrari. És a
dir, què és el que no té sentit? El que no té
sentit és dimensionar la teva flota de cotxes
autònoms per absorbir la màxima demanda, sinó
que tu has de dimensionar -los per la teva mínima
demanda. Tu el que vols és que aquests cotxes
sempre estiguin funcionant perquè el seu cost
de mortituació és molt baix. En canvi, mirat
des d'un punt de vista econòmic, un Uber, per
dir -ho d'alguna manera, aquella persona...
ja carrega amb els seus costos d'amortització
propis, portant el seu propi vehicle, llavors
té un cost d'operar que és marginal, és el que
és, però en canvi, el fet que puguis introduir
-lo dintre del sistema, la capacitat és molt
àgil i a mi em pensa en un WC com una planta
de cicle combinat o un molinet de vent. No sé
si amb una quantitat de demanda pots ficar 35
.000 cotxes més. No, però tot m'ho anava bé.
Però tots aquests cotxes que estan parats tenen
un incentiu. Exacte. Han d'estar en algun lloc,
exacte. Sí, però vull dir, jo què sé, com aquesta,
com et diria, com aquesta Geek Economy, d'acord?
Tu podries ser un conductor que dius, escolta,
jo només treballo, doncs, en els moments en què
realment el sistema m'està dient que és molt
més rentable, perquè òbviament aquestes unitats
energètiques, o en aquest cas de conducció que
fas per la ciutat, amb la gent d'Uber, es paguen
diferent que els de Base Power, és a dir, els
que van per sota són els autònoms, però no sé
si l'analogia funciona, eh? A mi em sembla...
Tu que ets fan de la nuclear t'ha molat, eh?
Sí, m'ha molat. Però, al cap i a la fi, jo crec
que fent l'analogia amb el cotxe elèctric que
abans dèiem, si ho discutim molt, entre la tecnologia
i l'impacte social, ens acabarà passant el mateix
que ha passat amb el cotxe elèctric, que la Xina
ens passarà per la dreta. Bueno, a dia d'avui,
Waymo encara és líder, que és grup Alphabet.
Hi ha altres empreses als Estats Units, també,
hi ha empreses de la Xina, potent, hi ha una
empresa de Londres, Wayve, i Europa, para de comptar.
No hi ha una empresa potent europea que tingui
un cotxe sencer. Wayve és proveïdor d'end -to
-end solutions que n'hi dius tu. Sí, però Waymo
vol ser el mateix. Però Waymo està fent el seu
propi cotxe. Perquè l'han de fer, però no volen
fer -lo. Estan oferint el servei. I en canvi
a Europa és això. Ara començarà amb Londres,
sembla ser. Hi ha proves pilot anunciades a Múnich
i altres històries, però al cap i a la fi és
això, som tecno -sèptics a Europa una miqueta,
som conservadors. Però no és el capital, una
empresa de vehicle autònom a Europa posa aixecar
20 milions, a Estats Units aixecar 500. Però
això és el que també, no sé, veieu en altres
sectors. Però no perquè no hi hagi nosaltres,
perquè no hi hagi el capital aquí a Europa. Perquè
el capital està boquejat amb altres històries.
Aquí fem bolsos i rellotges. Està bé, també.
No, en veritat, està bé. Aquí tenim Louis Vuitton
i aquí tenim Rolex i tenim altres coses i serem
això. Està bé, vull dir, no passa res. No, i
que igual també és el que dèieu abans, al principi,
que fes una guerra que tu has de triar si has
de fer. Vull dir, jo me'n recordo que quan va
sortir, és que va coincidir que llançaven Uber
aquí a Barcelona, on jo estava als Estats Units,
i aleshores jo pensava dir, clar, històricament,
per què va sortir, va fer un resum molt resumit,
en un minut, de per què va sortir Uber allà,
perquè tu estaves, no estaves al centre de San
Francisco i trucar a un taxi et deia, no vinc,
si no estàs al centre no vaig. I si et venia
un, et deia, bueno, estaré allà mitja hora. No
és acceptable. Aleshores, què van dir? anem a
fer alguna cosa que el màxim que hagis d'esperar
són 5 minuts. I aquesta era la seva mètrica,
la seva North Star era aquesta. Allà hi havia
un clar cas d'ús. A Barcelona, generalment,
després podem discutir sobre el tema, generalment
un taxi no triga més de 3 minuts a arribar a
casa, més o menys si el truques, o tu pots reservar
-lo, etcètera. Excepte per cap d'any. No, després
parlem de pics de feina, vagues, el que tu vulguis,
vull dir que després... També fa altes taxistes,
eh? Vull dir, també s'hauria d'obrir aquest
mercat i estic molt a favor d'això. Però, clar,
què passa? Que el tema del cotxe autònom, igual,
o sigui, així com l'Uber aquí o el cotxe a petició...
no ens donava aquest avantatge competitiu, no
ens millorava la vida tan substancialment i t
'havien de dir, no, bueno, és que al final aquí
el que pensaves, demanar -ho per una app, doncs
ja veus tu, després totes les empreses de taxi
s'han fet lo de l'app i fer servir Free Now
o fer servir Uber a Barcelona no tens cap tipus
de diferència. Amb el servei als Estats Units
hi havia el tema de la puntualitat, el tema de
l'eficiència i després també hi havia un tema
que al principi només Uber Black, o sigui, et
venia una persona amb traje, amb un cotxe de
puta mare, et conduïa superbé, et donava l'aigüeta,
et deixava carregar el cotxe, quina música vols,
etcètera, etcètera. I aquí... No has tingut aquesta
experiència. Aleshores, clar, no sé si el cotxe
autònom, quan arribi aquí, no passarà també exactament
el mateix que als Estats Units. Per alguna cosa,
la gent condueix com el cul als Estats Units,
les carreteres estan fetes un fàstic, i és que
a Europa, generalment, moltes zones, les autopistes
són molt millor que als Estats Units. O sigui,
de fet, l'autopista que connecta Sant Francisco
amb Silicon Valley és famosa pels seus forats.
Els potholes són increïbles. Dius, és que és
la zona més rica del món, del planeta. I té forats
cada 3 metres. Els cotxes estan fets caldo de
les rodes, amortigadors, etcètera, perquè el
terra és escarrós. Potser allà té molt més sentit
la conducció autònoma que aquí. Allà els millora
un 10X i aquí un 2. El 2 és justificable? No,
per això potser aquí l'adopció és més baixa.
Sí, hi ha una analogia idèntica amb aquesta que
trasllada perfectament els sistemes de pagament.
És a dir, aquí vam incorporar molt ràpid les
targetes de debits, en canvi, perdó, les de compte
clers, les de xip, en canvi, als Estats Units
van ser... Bueno, extremadament lents en fer
-ho. És perquè és amb més tontos? No, era perquè
la solució que tenien era bastant més bona que
la que teníem nosaltres. Llavors, el salt d'oralment...
Culturalment. Exacte, no? I aquí van arribar
molt ràpid, allà van tardar molt més, però simplement
és perquè aquí la solució alternativa que hi
havia era res, en canvi allà ja les teníem des
de feia molt temps i ens és molt més fàcil a
nosaltres incorporar -les que no pas a ells.
Però, en fi... Aquí hi ha el tema cultural perquè
intenten pagar amb targeta de crèdit a segons
quines ciutats alemanyes, vull dir. Ara ja no,
ara ha canviat bastant. Fins fa uns anys la gent
utilitzava les targetes de crèdit, es pensaven
que eren de crèdit, però realment eren un dèbit
aplaçat. És a dir, el concepte de crèdit americà
no ha vingut fins que han aparegut aquestes,
com es diuen, revolving o algo així, no? Rolling,
revolving, això, que són aquestes que tracen
els pagaments. Exacte. Miquel, com ho portem
això? Jo crec que ja estem parlant de tècniques
de crèdit, jo crec que hem de tallar aquí. Sí?
Sí, sí, sí. Parlem, no sé. Potser hi ha alguna
pregunta des del públic. Obrim una pregunta?
Sí, no sé, si hi ha algú que li... És que heu
explicat moltes curiositats i ens agradaria preguntar...
Algú està força gent quan he parlat del tema
dels taxis. No sé si algú s'haurà sentit ofès,
però... La penya volia fumar. Taxi, sí, he vist
molts tatuants. Té ganes de preguntar? Què tal?
Bona nit. Gràcies. Hem passat molt bona estona
i amb la nova mobilitat aprenem moltíssim des
dels podcasts, conduint el cotxe i fent trànsit.
Vull dir que al final també està bé i s'ha de
veure la part positiva d'estar al trànsit aturat.
Una pregunta. El tema robotaxi. A mi el que em
sorprèn sempre és que cada dia les ciutats són
més caòtiques per circular i jo cada dia infringeixo
un aroma de circulació perquè... t'hi porten
a fer -ho, és a dir, et ve l'ambulància per
darrere, t'has de saltar un vermell perquè no
saps què passa, el que ve de la basura t'has
de saltar una doble continua per rebassar -lo.
Tot això, tota aquesta IA que porta un robotaxi,
com ho interpreta? És a dir, totes aquestes malifetes
a nivell de conducció, com ho interpreta la IA
d'aquest tipus de vehicles per deixar passar
una ambulància, saltar amb un vermell i esquivant
peatons del pas? Gràcies. No ho sé, jo he anat
amb Waymo ara fa uns mesos, que vaig pujar amb
la meva filla a San Francisco, perquè li he menjat
tant l'orella que ara ella també deia, doncs
hem d'anar amb cotxe autònom, i va fer un parell
de canvis, era molt més agressiu, és a dir, va
fer posar -se en carril contrari, apartar -se,
treure el morro, és a dir, fa moltes més coses,
molt més semblants a un conductor, o sigui que
es trenca les regles quan les ha de trencar,
o sigui que està trobant el punt d'equilibri.
Abans, l'última vegada que feia era fa dos anys.
era molt més marcat i seguir totes les normes
de circulació. Jo crec que hi ha com un nivell
que tu pots posar quin és el risc que vols prendre
i això és regulable. Al final està entrenat en
models d'IA, però tots els models fas el tema
del feedback, o sigui, com es diu, s'ha reforçat,
no? Reinforcement learning. Un dels casos més famosos
de Waymo al principi, me'n recordo, va ser un...
que es van quedar amb un creuament d'aquests
de quatre, hi havia quatre cotxes, però un s
'havia tirat més endavant, llavors els altres
interpretaven què era el que estava passant,
però no era el que li tocava. Per tant, l'algoritme
petava per tot arreu i llavors estaven els quatre
allà parats. Per lo que fos, es va quedar allà.
A nivell de software, que és el meu camp, ara
ho porto al meu camp, dius, ok, ho has detectat
tu, quan veus què passa, anem a corregir això.
I llavors aquí ja li dius, canvies els pesos
de l'algoritme, etcètera, ja no tornarà a passar.
Et trobes sempre problemes nous. I aquest és
un dels reptes que sempre hi ha des del desenvolupament
del software de la IA. Però, clar, cada cop són
casos molt més marginals. I la gent posa molt
l'èmfasi en això, hòstia, mira què va passar
en aquest cas, i dius, ja, ja, però tots els
altres, o el que dius tu, vull dir, hi ha gent
que generalment... Has dit, faig moltes infraccions
i he quedat com malament, i el company ha posat
una cara de, hòstia, no sé si ho hauria dit en
públic, però després ho has corregit dient, no,
perquè ve l'ambulància, ve el no sé què, no
sé quantes. La majoria de gent fa infraccions
no forçades, sinó perquè no saben conduir. I
això també era un dels reptes que ens hem trobat
en el tema del software, que és el de, ei, no
s'ha de ser tan optimista a pensar o tan il·lus
de pensar que tothom conduirà bé. Has de tenir
en compte que tothom conduix amb el cul. I aleshores,
en fet, n'estic... pràcticament convençut que
molts d'aquests algoritmes s'entrenen en ciutats
molt més caòtiques que no ciutats molt estructurades.
A mi m'agradaria pensar que s'han entrenat
a Cairo, a Atenes i a Nàpols. A Delhi. Sí, sí,
sí. Després hi ha un punt interessant. Per exemple,
a mi, he empatitzat molt amb aquesta idea de
tenir una càmera de semàfor i que vingui una
ambulància per darrere. No m'ha passat mai,
però jo crec que si a mi em passés, no la deixaria
passar. No, perquè la multa no me la pagaràs
tu. Represo carregant un mort a l'esquena. És
interessant perquè les tecnologies, quan estan
incipients, O sigui, les tecnologies te'n deixen
a convergir. Exemple estúpid. Tots els avions
tenen dues ales, no tres. O tots els cotxes tenen
quatre rodes, la majoria. Quan les tecnologies
són incipients, generalment pots tenir diferents
competidors fent coses diferents. O sigui, mític
cas del video del Betamax i el VHS, que al final
acaben convergint en una. I aquesta és molt interessant,
perquè aquesta és la part que no vam arribar
a comentar, perquè en l'episodi últim que vam
fer dels cotxes, que deien al principi, perquè
Waymo, i Tesla s'estan aproximant al mateix
problema des de dos llocs absurdament diferents.
I aquest punt a mi em sembla fascinant. Hi ha
un article que es diu de Bitter Lesson que explica
aquesta idea que mai pots jugar en contra de
la computació a l'hora d'entrenar models i
posa els mítics exemples que s'han vist durant
la història de, per exemple, al principi quan
jugàvem a escacs intentant... programar totes
les possibles jugades, les comptabilitzàvem i
el que fèiem bàsicament era un problema matemàtic
de força bruta per intentar solucionar... Fins
que al final va arribar algú que es deia AlphaGo
i va dir, no, escolta, mira, no ho farem així,
sinó que li ensenyarem moltes partides i aquest
senyor, o aquest senyor, o aquest qui sigui,
aprendrà a jugar sol en aquest joc. Tesla és
AlphaGo, Waymo és el de les operacions matemàtiques.
Hi ha una cosa interessant que ara fa un parell
de setmanes va sortir la versió 14 de l'autopilot,
que és la mateixa amb la que funciona el robotaxi,
i molta gent la va posar a prova amb situacions
on un taxi mai s'hi trobaria. Exemple, un McDonald's,
el drive -thru. És molt curios, el cotxe amb
autopilot para a la garita i quan li donen el
menjar segueix endavant i para enlloc per rebre
'l. O, per exemple, en un pàrquing, per recollir
el tiquet, surt, ningú li ha ensenyat mai això.
Però aquest sistema ha vist tantes vegades com
els humans paraven a la garita i després, quan
s'obria la barrera, sortien endavant. Ningú
ha posat l'algoritme. Quan s'obri la barrera,
passa tu. Ho han arribat a prendre d'aquesta
manera. Waymo, en canvi, sí que és cert que té
moltes més regles jarcodejades i per això depèn
molt més de sensors externs i es comporta més
robòtic quan, en canvi, l'altre sembla que es
comporta més com un humà. Fins aquí. Però digues
-ho de Waymo, eh? FSD i Robotaxi. Està patxejat,
està optimitzat per la zona en què està funcionant.
No és el mateix software que pots tenir tu amb
un Tesla amb Full Self-Driving versió 14. Està
patxejat per la zona aquella. No tinc res a dir,
no tinc expertís. Per fer -lo quedar una mica
malament sempre que es pot. És que és molt difícil
corregir el Marc, jo no ho he aconseguit. O abans
de podcast, vull dir... Cuidado, cuidado, cuidado.
No és un tema de corregir. El meu punt era simplement
que estan utilitzant tecnologies diferents per
aconseguir el mateix. És interessant veure qui
ho aconseguirà. Jo mai a la vida, mai apostaria
contra Elon Musk. Mai a la vida. Si hi ha una
data en què ha de fer el delivery... Si hi ha
una data apostaria, però si no mai apostaria
en contra seva. Molt bé, nois, què us sembla?
A mi se m'han acabat les bateries. Vinga, doncs
va. El que hi ha ara és un pic a pic a baix.
Hi ha quatre coses que posem nosaltres. Les birres
i això us ho pagueu vosaltres i si voleu menjar
alguna cosa més també us ho pagueu vosaltres.
Però anem a baix i xerrem una miqueta i tenim
-nos... Sempre nosaltres, en els convidats del
pot, que regalem una samarreta, avui tenim aquesta,
que és especial. Hòstia, un cotxe, no? Una samarreta,
tio, bueno. Ah, bueno, agafen un d'aquells quatre,
Àlex. Jo encantat, eh, vull dir. Jo he parat
el micro. Has parat el micro? Sí. Tinc una foto
ara. Molt bé. Per immortalitzar el dia. Uníssim.
No és líssim, no, la samarreta?