Avui tenim molts temes, eh, tio? És que l'actualitat
ens cuida. Per quin començaràs? Tenim tres temes,
no, em sembla? A veure, no, són tres coses que
han passat recentment que a mi m'han picat la
curiositat per temes totalment diferents, que
són, anem a dir -li, la versió internacional
de l'apagón, que seria, que es cap a Amazon
Web Service, que és interessant en si mateix.
No és per tocar el que ja s'ha explicat a tot
arreu, sinó potser hi ha algun angle, no ho sé,
una mica més social que pot ser bo. Després,
justament ahir, OpenAI ens va fer un regalet
i ens va portar Atlas al navegador. Sí. He fet
la meva recerca i em vaig veure el keynote i
l'he estat provant per poder portar -te carnassa
a l'episodi. I, finalment, aquest tema em té
tangencialment interessadíssim, és el robo del
Louvre. Però per un tema totalment diferent.
Tinc un angle de producte amb això. Jo no sé
què ha passat al Louvre. Ho has posat i dic,
què ha passat? Jo aquesta no he seguit. Les altres
dues, per motius obvis, sí, i en parlem abastament.
Però què ha passat al Louvre? No en tinc ni idea.
Comencem per aquesta. No saps què ha passat al
Louvre? No. El diumenge crec que va ser, o el
dilluns, no recordo, un grup de persones... Bueno,
primer que, o sigui, van robar joies de la corona
francesa. Ah, de joies. Val, val, val. No sabia
que ha estat el Louvre. He sentit alguna cosa.
Ok, perdona. Vale, doncs va ser el Louvre. A
mi és que em vénen molts pensaments sobre això
i no hi pots parlar gaire amb ChatGPT sobre això
perquè s'està pensant que tu vols robar el Louvre
i et posa pegues, val? Diu, escolta, jo no seré
còmplice amb el teu pla, coses d'aquestes, no?
Però, o sigui, jo tinc com pensaments experimentals
d'aquests, no? Primer, és que... Primer m'he
d'estar pensant que no és el cas, perquè es
van robar joies i no és el cas, però quan tu
robes una obra d'art d'aquestes, primer que
la persona que la roba, aquesta gent no els haurien
d'empresonar, jo crec, si els agafen. Hauria
d'haver -hi un atenuant a la creativitat. És
a dir, a mi, que robin a casa d'algú, això per
mi hauria de ser pena de mort. El robatori, realment,
el penaria d'una forma molt més alta del que
ho està en la societat actual. Però... El robatori
creatiu, aquest jo, deixaria que hi hagués una
mica més de marge perquè la gent provés coses.
Almenys... No, però també ho veig per un test
de resiliència, no? Al final també t'ho vols,
no? Com una mica d'estrès en el sistema, no?
Per veure si aguanta bé. Mira, clarament has
de veure que allò era un colador. I, bueno, en
fi, Àlex, el punt. M'interessava molt quin és
el procés... Perquè, clar, això no són els lladres
que es lleven un matí i diuen, escolta, anem
a robar aquestes joies per valor de 80 milions
d'euros, 100 milions de dolors, aprox, i alguns
diuen que, evidentment, el valor històric és
incalculable. Però, clar, jo intento posar -me
a la pell de lladre i penso, clar, això no és
una cosa que jo em llei pel matí i vagi i m'aixequi
i me'n vagi a robar allò, no. O sigui, això
m'ha de venir el request d'algú, perquè, clar,
el problema que tu tens quan tens això a les
mans és passar -ho endavant, o sigui, és vendre
-ho. Perquè clar, tu pots haver robat això, però
si no tens un client és una cagada brutal. Perquè
què en fots, no? L'únic que tens és un problema.
Però clar, després ho penses i la persona que
ho rep també té un problema de l'hòstia. Perquè
clar, tu imagina't que robes un monet, i li passes
al tio que evidentment et paga amb maletes de
bitllets. Clar, què fa aquest tio? On el posa?
No el pot posar a casa, perquè si ve algú i el
veu... I dirà, home, noi, això ho tens tu, i
això corre a la veu, i aquesta gent que té obres
d'art sol tenir vides socials i fer festes a
casa, val? Llavors, què fas? El poses a baix
al magatzem? Que llavors no el veus mai. Quina
merda de valor té això? Que llavors jo vaig estar
pensant en maneres de com podies blanquejar aquest
tipus de coses. Jo, el que hagués fet, mira,
a mi se'm va ocórrer això, a veure què et sembla
a tu. A mi, doncs, el monet, val? Llavors, immediatament,
jo vaig a una galeria d'art i compro una rèplica.
per mil pavos. Llavors agafo i cremo la rèplica
immediatament. No deixo rastre. I faig veure
que el que jo he comprat com a original és la
rèplica i la penjo a la paret. Llavors, si algun
dia... ve algú i em diu, escolta cabron, que
aquest és l'original, i jo diré, no, no, és
la rèplica, mira, aquí tens el tiquet, el vaig
comprar per 1 .000 euros a tal galeria, llavors
la culpa seria per la galeria. Li vaig passar
el pla a XatGPT, però em va dir que no, perquè,
no sé, em va ficar excuses tontes, o sigui, em
va dir, no, perquè això es ven amb uns certificats
de no sé quantos, i jo, però, que no, perquè
l'he cremat, llavors aquell és el que m'han
donat, i jo no tinc la culpa perquè, escolta,
m'han donat l'original sense saber -ho, i res,
conversació no va anar enlloc, però, en fi, que
m'interessa això, és a dir, la creativitat que
hi ha darrere d'un robatori d'aquest tipus.
És a dir, això s'hauria d'estudiar a les escoles
de negoci i no sé per què Amazon va triomfar,
saps? O si has vist pel·lis d'aquestes d'acció
dels anys 90, veus que tots els villains tenen
galeries i col·leccions d'art robats, saps?
Allà ja se sap. És a dir, si tu estàs a l'espectre
de la societat que considerem bo i acceptable,
aquesta gent no té obres robades perquè precisament
ja sobreentén que tota la seva col·lecció és
d'una autenticitat verificable. En canvi, si
tu estàs a l'altra part de l'espectre, a l
'altra final de l'espectre, on ja se sobreentén
que tot és robat, perquè tot és pirata, doncs
allà també té un valor. És a dir, depèn de quina
perspectiva ho miris, en el sentit negatiu, doncs
també té un valor. I que se sàpiga que és robat
perquè allà tothom roba. M'imagino les pel·lis
de Steven Seagal dels anys 90. Tot això que veies,
el típic villano que tenia una mansió plena de...
coses robades, i s'enventava que tot allò fos
robat, doncs, evidentment, allà ja se sap que
tot és robat. Allà no destaca una peça robada,
allà destaca una mica que n'hi hagués una original
o de no robada, no? Clar, però digues -te, és
que tens un molt bon angle, perquè, ostres, imagina't
que agafen els lladres i diuen, oh, no, cabrons,
és que heu robat aquestes peces del museu, i
tu dius, oh, bueno, i la monarquia que era el
propietari d'aquestes peces, què va fer? De
qui les va robar? Bon punt. Bon punt, Marc. No
entenem si la monarquia va robar o no aquelles
peces. El problema és que amb unes corones i
això que van robar és molt fàcil colar -ho en
un mercat negre perquè he vist que la manera
com ho fan és que un cop les tenen, simplement
les desmunten. treuen les joies, les posen en
altres perles, fonen l'hort, fan lingots i els
venen. Llavors és superfàcil de posar -ne al
mercat. En canvi, les obres d'art són molt més
difícils de col·locar perquè tenen aquest problema
de l'exposició, és a dir, que ningú les pot
veure. I llavors hi ha el que es coneixen com
aquestes galeries invisibles, que són, imagina't,
oligarques russos, que no te'ls vols creuar
pel carrer. que tenen, literal, garatjos sencers
amb portos francos d'aquests. Hi ha una pel·li
que ho ensenya això. Quina pel·li és? Que és
de Christopher Nolan. Déu meu, se m'està esborrant
del cap. La que fan explotar l'avió contra el...
Déu meu, quina pel·li és? Tenet? Tenet, Tenet,
Tenet. No l'has vista, oi? Evidentment que
no. Allà es veu un facility d'aquests, on hi
ha... col·leccions d'art, bueno, de dubtos a
procedència guardada en una zona franca pels
milionaris perquè vagin allà amb les seves galetes
a mirar -les durant 10 minuts l'any. Doncs això.
Això m'interessava molt, o sigui, el punt de
que, tio, qui és aquesta gent? O sigui, perquè,
clar, tu veus les pel·lis i... I dic aquesta
gent, no vull dir els milionaris que ho compren,
eh? Aquests em puc imaginar qui són. És qui són
els lladres, tio. És brutal. Perquè tu veus les
pel·lis i ho veus com megasofisticat, no? Tothom
pensa en Tom Cruise, en Mission Impossible, baixant
des del sostre amb la corda aquella. Tio... que
van entrar en una escala hidràulica amb una camioneta
per la finestra, van obrir la finestra amb una
radial i s'ho van emportar. És molt més fàcil
del que sembla, saps? Però la creativitat és
el que m'impacta. O sigui, perquè tu imagina't
que, igual, escolta, tu anaves en un vol de Nova
York a París i tenies al costat el lladre del
Louvre i no ho sabies. O sigui, aquesta gent
està entre nosaltres. O sigui, gent que és capaç
d'inventar un pla d'aquest tipus existeix a
la societat i no sé si està molt ben remunerada.
Per això a mi això no és el que em té preocupat.
Jo crec que a aquesta gent se'ls hauria de premiar
una mica més. Almenys els que intenten fer aquestes
coses, a veure que sí, que els hem de castigar
una mica perquè estan robant. Però jo veig més
ok robar això que no robar una casa. alguna cosa.
Algun dia parlarem sobre línies ètiques, no?
Perquè no cal anar tan lluny, vull dir que al
final també quan parlem d'idees de negocis també
hi ha certes coses que dius, hòstia, això que
és ètic per molts no ho és per uns altres, no?
Per exemple, ara està molt de moda... La conversa
sobre l'acomiadament, si s'hauria de liberalitzar
més i fer més un acomiadament at will com funciona
als Estats Units. No sé si va sortir en l'episodi
del Roger, però hi ha alguns founders que ho
estan començant a reclamar. Em sona ara el Miguel
Carranza, el de Revenue Cat, que va estar parlant,
va tenir un enganxament amb l'Edu Manchón de
MailTrack per Twitter parlant d'aquest tema
i tal. Depèn, depèn de moltes coses. Una cosa
sobre això. Digues, què, què, què? O sigui, estic
d'acord que depèn de moltes coses, però sense
entrar en aquest punt específic, en el de facilitar
l'acomiadament o facilitar l'acomiadament,
el que sí que a mi em sembla una cosa que la
veig com molt evident i que no està passant i
que jo crec que hauria és la legislació. I ara
et poso un exemple molt tonto, però per la teva
empresa i per Endesa és la mateixa. No dic que
sigui el punt de l'acomiadament, Però sí que
a mi el que m'agradaria veure més és flexibilitat
en funció del teu tamany o del teu volum de negoci.
a l'hora de tenir diferents lleis. És a dir,
per exemple, prefereixo que hi hagi molt més
escrutini comptable o fiscal en grans empreses
i que, en canvi, no sé, per les petites, potser
et passin tres modelets i vinga, ja està. I quan
creixis ja en parlarem, saps? És a dir, potser
m'agradaria legislació més dolça per... els
que ho estan intentant i els que estan intentant
créixer i els que estan començant i ser més estrictes,
no sé, més amb grans corporacions i un cop tu
arribis allà, escolta, ja ho trobarem i ja et
buscarem les pessigolles quan siguis més gran,
saps? Però que no et toquin els collons quan
ets petit. Mira, i portant -ho al teu punt dels
acomiadaments, mira, no em semblaria malament
que en empreses petites... hi hagués més facilitat
per acomiadar en empreses grans, per posar -ho
just en el terreny que ho has dit. Però jo no
ho veig com blanc o negre, sinó que m'agradaria
que hi haguessin realment aquestes excepcions
per ajudar les empreses a créixer. Fins aquí,
ja està. Això ho dona per un episodi per separat.
Per un altre dia. Però, evidentment, que no funcionarà
el que proposes, perquè precisament les empreses
grans són les que acaben fent lobby per les legislacions,
etcètera, etcètera, i tenen la paella pel mànec
perquè amenaça... amb què un control impositiu
més gran o legislacions no favorables, etcètera,
diran agafem les maletes i ens anem a un altre
país. Al final, si això ja es va fer aquí el
2017, per temes molt menors, evidentment que
ho faran si els has de tocar altres coses que
toquen més la butxaca. No tinc molt a dir jo
del tema del Louvre, però està molt bé saber
que dediques el teu temps lliure a tenir aquestes
converses amb CGPT i que l'aigua i l'electricitat
del món van resoldre aquest tipus de converses
de gent que li dona molt el coco, eh, Marc? El
teu cap fa llum, per això ja ho sabíem. Doncs
mira, comencem a parlar de cremar tòquens. Va.
O sigui... Això ja és el següent tema, això és
l'assistència per passar cap al navegador d
'OpenAI o no? És que just has mencionat aquesta
idea de la inutilitat dels tokens que cremem,
la majoria dels meus són absolutament estúpids,
penso Déu meu, això hi ha una targeta gràfica
de Nvidia que s'està fregint gràcies a la meva
curiositat, però... La eina que acaba de publicar
OpenAI és el cremador de tokens més gran que
jo he vist mai a la meva vida. A mi el que em
fascina de tot plegat és que aquest producte
sigui gratuït. O sigui, com et diria? Tal com
jo ho veig, i ara sí que estem parlant del navegador
d'OpenAI Atlas, per mi no fa molta diferència.
I quan dic per mi, vull dir gent que està o que
pràcticament viu amb aquestes eines i que en
fa un ús molt intensiu, et diria que per mi això
no em canvia la vida. De fet, l'he estat rastejant
una estona. I a veure, bé, però... És aquesta
idea de no és per mi. Però, com a punt d'entrada,
per la gent que no ha estat exposada en aquestes
eines, 1. Em sembla acollonant. 2. Em sembla
caríssim. O sigui, tradueix cada cerca, cada
acció, amb xorro de tokens que és una barbaritat.
O sigui, la quantitat de... interaccions que
té. Clar, tu, escolta, fas una pregunta, tal,
resposta, tal, tal. Molt bé. Però aquí, o sigui,
la quantitat de punts d'entrada que tens per
enviar peticions a l'API d'OpenAI és brutal.
O sigui, tu per fer servir, m'ho invento, el
modo de research, que és com el cremador per
excel·lència, o l'agent mode, que també és l
'altre cremador per excel·lència, Sí, i tant.
O sigui, has de pensar en una tasca, l'has de
portar al cap, és a dir, no tens com un prompt
a la pantalla que pensis, ah, mira, faré servir
això i ho provaré, saps? No, o sigui, has de
venir amb la feina feta de casa. Has de venir
i has de pensar, vale, necessito això, i ho has
d'escriure, ho has de posar, ta -ta -ta, vale.
Però allà, o sigui, com tota la superfície d
'acció... es converteix en una manera per tu
per invocar l'agent mode o per fer research.
És a dir, perquè el context ve cap a tu. No has
de ser tu el que porta cap allà el problema,
sinó que el problema ve a tu i dius, mira, ho
resoldrem això. I per això em sembla com, primer,
una eina amb un cost acollonant, però la segona
és que si funciona bé... És una màquina de fer
upsells, no? Perquè segur que el primer que et
passarà és que et quedaràs sense crèdits, no?
Correcte. De fet, té una feature que em sembla
brillant, jo no l'havia vist mai, i em va semblar
increïble, i és que quan l'estàs configurant,
això em va semblar molt bo, veus? Et diu, si
em fas el navegador per defecte, et dono set
dies d'ús extès de la teva compte. I vaig pensar,
smart, bo. Sí, ben pensat qui ho hagi fet. Allà
el product manager d'OpenAI que ha pensat aquesta
idea, vaig pensar ben tirat. Però més enllà d
'això, et dic, vull dir, no em va semblar un
producte que sigui atractiu pels més usuaris,
més adeptos, de tot plegat. De fet, et volia
preguntar tu, que sé que ets un fiel usuari de
Perplexity, no sé si de Comet... Ah, n'en parlarem.
Com veus una mica el contrapunt d'un i altre,
jo crec que no aporten massa més que la part
de memòria, és a dir, les altres coses ja s'havien
vist a altres llocs. Però, en canvi, això de
tenir una base d'usuaris tan gran que si li
poses aquest punt d'entrada crec que els pots
convertir en usuaris molt més addictes o pesats
sobre el teu carro de funcionalitats. Per això
em va semblar interessant. Però digues, digues,
sisplau, Àlex. Jo he estat provant Comet, no
gaire, eh? Vull dir, potser porto 48 hores amb
Comet, que ja fa uns dies que va sortir, però,
mira, allò per vagància no ho he pogut fer perquè
tinc altres prioritats a la vida. Però... tenia
molta curiositat perquè jo ja fa molts episodis
que vaig dir que la propera guerra de tecnologia
rellevant seria la guerra dels navegadors i el
temps m'està donant la raó perquè estem en aquest
moment de la tecnologia en què s'ha fet una
abstracció que bàsicament ja sabem que la capa
de dades del món és internet per tant el sistema
operatiu no es podia quedar a un nivell de dispositiu
el sistema operatiu ara ha de pujar un nivell
en abstracció i residir sobre l'usuari, en aquest
sentit, què fa servir l'usuari com a dispositiu
d'entrada dels navegadors. Jo crec que... Hòstia,
és que no me'n recordo quan va sortir aquesta
discussió, però té tot el sentit del món. Per
què? Perquè al final fer un sistema operatiu
costa moltíssim i moltes empreses han dit jo
vull tenir aquell monopoli D'altra banda, Google
ja va trencar amb l'hegemonia de Microsoft als
anys 2000 i va dir, perquè no anaven a fer un
sistema operatiu, es van quedar amb la porta
d'entrada de la feina de la gent, que era el
navegador d'internet. I llavors s'està repetint
aquest play perquè no sé exactament si és que
ara... Ja ens hem interconnectat tant que tu
saltes d'ordinador a mòbil, a tablet, d'una
manera intercanviable i, per tant, ja... Pots
treure un factor comú de moltes d'aquestes coses,
és més fàcil trequejar, la tecnologia ha avançat
molt més, tens tots els serveis integrats al
cloud i, per tant, estàs loguejat a tot arreu,
aleshores té molt més sentit, no? Pràcticament
li hem extret tot el valor que tenien les màquines
físiques de hardware i pràcticament no tens cap
tipus de dada allà, no? Tot ho fas en eines que
estan al cloud. Per tant, quin sentit té posar,
diguem, les teves fitxes en monitoritzar el que
passa dintre d'un portàtil diguem, a nivell
d'arxius i de carpetes, cada cop té menys valor.
El que té més valor és el que passa dintre del
SaaS, del software que fem servir, digue -li
Gmail, digue -li Perplexity, digue -li ChatGPT,
digue -li, jo què sé, totes les aplicacions de
social media, YouTube, etcètera, etcètera, val?
Tota aquesta reflexió per dir que és un moment
molt interessant. Després, a nivell de costos,
hi ha una altra cosa que també havia comentat,
que és que, clar, desenvolupar per chat GPT o
per una extensió de Perplexity, el que sigui,
Comet, serà molt més baix. És a dir, ells t'han
posat la plataforma per dir -te, escolta, ara
això serà el nou Windows, el nou Linux, i tu,
si vols, pots desenvolupar les teves apps aquí
costant molt menys. No només a nivell de temps,
sinó a nivell de costos. Jo crec que això crearà
una nova onada de... de nous negocis. Són negocis
molt més petits. Aquesta és la putada. Els negocis
grans, malauradament, la derivada de tot això
és que els negocis grans continuaran sent els
mateixos amb dos o tres players nous, que seran
OpenAI i potser, si Déu vol, Perplexity, Anthropic,
alguna d'aquestes que s'acabarà convertint
també en una de les grans. Però, com a cada generació,
apareixen un parell d'aquestes. Segurament aquestes
dues haurien de ser -ho, si no es torça molt.
Com et deia, he estat provant Comet. No gaire,
tampoc, perquè al final és un Chrome. Em sona
que el d'OpenAI també és un Chrome, que de fet
com a user agent no els pots ni distingir. No
tenen molta més diferència des de fora. L'única
cosa que té interessant el de Perplexity és el
tema aquest de l'assistent, que per algunes
coses va bé i per algunes no tant. Jo encara
no m'he acostumat, és a dir, encara no l'he
fet servir extensivament. per una simple raó
totes les tabs les tinc obertes a l'altra i
passar -ho aquí, doncs, a poc a poc, però ho
aniré fent. Vull dir, sí que el pla és fer -ho
la propera setmana i ja podré explicar més el
proper dia. Però, per exemple, el de Perplexity
t'entra amb el pla Pro, que jo ja el tenia perquè
tinc Revolut, no sé quin nivell de Revolut. Per
tant, tampoc és que m'hagi apuntat a fer -lo
servir. No sé si el pagaria. Ara mateix potser
no el pagaria considerant que ja pago per xat
GPT. el que té més sentit és que facis servir
xat el de xat GPT però clar vull dir tenint -lo
gratis doncs mira què té d'interessant té un
mode de veu que no he provat vull provar -lo
perquè sí que és veritat que pots arribar a ser
bastant més àgil i els models de veu també ara
van més ràpids que fa un any quan va començar
a sortir a popularitzar -se el voice mode de
XGPT i tal, que al final anava més lent, tenia
més limitacions de toquet per minut i tal, ara
sembla que va molt més fluid, no? I l'altra
cosa és l'assistant, que aquí sí que crec que
és on hi ha una miqueta el canvi de paradigma,
que és el de dir, hòstia, cada pestanya tens
allà l'assistant, el perplexity que tu obriries
amb un navegador i pots fer Pots fer accions
amb ell. Quin tipus d'accions? La que tothom
t'explica i la que acabo de provar ara mateix,
si funciona, ha funcionat, que és la de tu estàs
en un e -commerce, arribes a la pantalla de compra,
al punt final saps que sempre hi ha... Aplicar
codi de descompte, tu dius, no tinc mai codi
de descompte. I abans anaves a buscar a pàgines
com, recordo, als 2000, si hi havia RetailMeNot
i alguna d'aquestes que et donaven cupons, doncs
allà li pots dir, busca un cupó que funcioni.
Jo acabo de provar amb Nutribrain, que és un
lloc on compro jo suplements, I, sí, tio, dels
dos codis que m'ha trobat, un no funcionava,
però un sí, d'acord? Ok, no és una meravella
perquè dius, també podries haver -hi arribat
com a Google, però és veritat que com a Google,
la meva experiència, ja havia deixat de fer servir
cupons, és que t'havies de menjar 15 pàgines
i en sol no en trobaves un, d'acord? La cosa
és, i aquí ve el canvi, tu li dius, els has provat?
Torna'ls a provar i només dóna'm els que tu
hagis provat que t'hagin donat un codi d'escomptes
i fes tot el procés de check -out amb aquest
article. I prova el cupó. Si et dona un descompte
vàlid, dona mal. Fas això i funciona. O sigui,
coses com aquesta, clar, no estem acostumats
a pensar en això. Aleshores, he de trobar més
casos durs perquè jo encara no els tinc. Sí que
vaig sentir al podcast de My First Million feien
una miqueta una dissecció de... de Comet, i parlàvem
de més exemples, no? Hi havia un que el feia
servir per fer com el LinkedIn Sales Navigator,
bàsicament, o sigui, allò de dir, hòstia, estic
fitxant, no? Obra el LinkedIn i busca una persona
que hagi treballat a Apple i a Google, no? I
que estigui fent això i que resideixi a tal.
Pots fer aquest tipus de coses, o sigui, que
fins que no ho capin, suposo que totes aquestes
coses les acabaran tallant, eh? Perquè al final
això deu anar, doncs això, amb uns agents, amb
uns... amb uns bots, i al final LinkedIn dirà,
escolta, estàs aquí, i totes les webs tenen proteccions
per l'scraping, doncs segurament també posaran
restriccions en el tema dels agents, val? Com
i quan, no ho sé, però jo entenc que de moment
estem vivint el moment de fer -ho de l'or, de
dir, tot és possible, tot està per fer, tot està
per regular, i per tant, té sentit. Però, on
està la trampa? Com bé dius tu, de moment és
gratuït i no entenem per què. Doncs segurament
és perquè aquesta és l'estratègia, fer la part
aquesta de fer -ho gratis, anar cremant moltíssima
pasta, veure que realment hi ha una necessitat.
Comet, per exemple, té un mode de referral, que
pots convidar gent, i si això funciona, doncs
trauran una versió més pro. De fet, Comet ja
té una de 200 euros al mes, que és una versió,
no és la pro, és la premium. i que et dona més
coses, tio. Creació de vídeo i no sé quines històries
més. Tampoc no veig la diferència tan substancial,
eh? Segurament també deus tenir més tokens i
totes aquestes històries, accés a models més
avançats, però per les coses bàsiques que has
de fer no et cal. Aleshores, passarà com tot.
Ui, tot és gratis, no tenim anuncis. I després
de cop i volta, next thing you know, a poc a
poc t'aniran colant. Bueno, ara hem tret la
versió Platinum, saps? 500 o 200 euros al mes
són 2 .000 i hi haurà gent que la farà servir
i ja està bé. Però jo el que no trobo bé és que
t'enganyin dient -te no, no, això és gratuït
i serà gratuït i tal, perquè ens interessa que
hi hagi molta gent així i com més possible el
que fan és pescar de rastre i un cop ja et tenen
captiu, doncs aleshores ja sí que comencen a
fer -te tota la venda aquesta a l'upselling
o pitjor, si l'estratègia de producte no és
bona i és agressiva, serà l'edat de treure't
i restringir -te accés a certes coses si la gent
no puja suficient, que és una miqueta la... el
que va fer Typeform durant molt de temps, que
jo sempre queixo d'això, que és com que la gent
no feia upselling, què van fer? Doncs van fer
ells apretar cap a baix i tirar -te cap a baix
perquè et sentissis miserable i haguessis de
pagar. Jo crec que aquestes aquestes dues empreses
ho faran millor, segurament també tenen més diners
infinits i es podran permetre fer -ho d'una
altra manera. Amb aquest concepte de l'extracció
de valor de... D'aquests productes m'has recordat...
No sé si has vist... Bueno, Black Mirror, potser
sí que has vist algun, eh? Sí, els tres primers,
o quatre. Ah, no, això és que més endavant hi
ha un que descriu molt bé aquesta dinàmica i
és el de... Ara no recordo exactament què passa,
però hi ha una persona que té un problema...
Ara no sé si... té un accident i té un problema
al cervell, ara no recordo molt bé, però li diuen,
sí, escolta, això t'ho podem arreglar perquè
posem aquest xip i el que sigui, i el salven,
el treuen del coma. Crec que és alguna cosa així,
però el problema és que cada vegada, és a dir,
el sistema és més extractiu i llavors... el tio,
per exemple, comença a recitar anuncis, no? Llavors
van allà com a l'empresa i li diuen, escolta,
que estic dient anuncis, no? Dius que ara tenim
el pla plus que fa això, això, això i et treu
el geotargeting. Va, doncs sí, va, doncs vinga,
m'agafo el pla plus. D'acord, al cap d'uns
mesos li torna a passar, ara no recordo què és,
i torna allà i diu, no, és que ara tenim el pla
premium que el plus està bé, és fantàstic, ara
li diem, i és que a més tenen com un eufemisme
molt divertit per dir -ho, ara no sé si els...
que es diuen Legacy o alguna cosa així, com dient,
no, aquest és el pla, el que era bé abans, però
que ara ja no està tan bé, saps? Ara tenim el
nou. Descriu molt bé aquesta dinàmica de l'economia
extractiva. És divertit. Bueno, sobre el que
has dit, diverses coses. Primer, el dels cupons
ho valido 100%. A mi, jo et diria, vull creure
que... Si comprés més coses, simplement aquesta
funcionalitat de demanar cupons em pagaria la
subscripció. Estic seguríssim, però no en compro
prou -te's, perquè realment abans era una cosa
que quan veia el camp del cupon passava. Ara
ja és tal com el veig, li dic, nano, busca amb
tots els que puguis. I escolta, és que funcionen
bé, és que és una passada. Així que sí, a mi
això realment m'ha estalviat diners i ho vull
com... que la gent s'ho plantegi com una manera
de dir, mira, pels que compreu molt, la subscripció
a aquest tipus d'eines està pagada, perquè amb
el que t'estalvies amb els cupons, realment
et paga la subscripció. Després, sobre l'agent
mode. Aquest punt és el que em sembla més interessant,
perquè, i això ja és una opinió personal, jo
crec que el tema dels agents, o potser és que
jo no tinc prou casos d'ús per treure'ls i
suc, és a dir... No miro gaire receptes, ni planejo
tants viatges que sembla com que és el mític
cas d'ús que t'ensenyen. Ahir van ser els dos
que vam treure a la keynote d'OpenAI. Bueno,
sí, i passava unes coses d'un Google Doc a Linear,
que tampoc és molt el cas, però bueno, en fi.
Jo veig que encara no està allà, o sigui... Evidentment
això arribarà, però crec que el producte, de
la mateixa manera que la part de research la
veig més... més madura, aquesta em costa una
mica encara. Veig que està una mica verda. S
'encalla molt sovint i veig que a vegades inclús
penso, mira, això si ho hagués fet jo ho hagués
fet més ràpid. Però sobretot, a mi personalment
em diu alguna cosa, és que jo a cada mes, quan
vens la subscripció, els crèdits que tinc de
research me'ls he agotat tots, en canvi els
d'agent mode em sobren tots. És que no ho faig
servir. I a mi això em diu molt, però potser
és com jo utilitzo el producte, perquè potser
no tinc molts casos d'ús. Clar, vols dir que
no estem en un mode molt més simplificat de recerca
en què no ens hem desbloquejat mentalment per
passar a pensar en agents i només estem en mode
tradicional, no? Clar, és que potser, o jo, no
tinc els casos durs per fer -ho, perquè el que
et dic, no organitzo tants viatges, no busco
receptes online, el que sigui, o potser és això,
és a dir, encara no hem fet el canvi aquest de
xip, perquè potser, no sé, quan va sortir això,
ningú pensava que substituiria les teves preguntes
a Google, això semblava com inqüestionable, i
ara mira. Llavors, potser una combinació de que,
u, els agents no estan molt madurs, amb la combinació
de, potser encara no hem sabut trobar bé els
casos durs. Doncs és el que et porta a que a
mi, al final de cada mes, quan em vens la subscripció,
resulta que m'han sobrat tots els crèdits d
'agent mode. En canvi, m'he agotat tots els
de Research. O sigui, jo, allò de Research, t
'ho juro, si és que ho faria servir com a default
cada vegada, saps? O sigui, l'única cosa que
em molesta és que m'he d'anar a fer un cafè
abans de rebre la resposta, però la resta és
l'hòstia. Cosa que també em fa pensar en com
riurem dintre de 10 anys quan això sigui immediat,
però bueno, ja està. És aquestes coses que ara
que tinguem que esperar per rebre una resposta
em sembla tan divertit. Però OpenAI és molt bon
en producte. O sigui, per exemple, saps que hi
ha aquestes, per exemple, Uber, quan demanes
un Uber en el mòbil que et surt el Live Activity,
que et diu, escolta, t'arriba en 5 minuts. El
Research Mode també t'ho dona, és molt bo. Et
diu, escolta, falten 5 minuts perquè el tinguis.
Està ben pensat. Els cabrons pensen bé en producte,
ho fan bé. De fet, quan et baixis al navegador,
mira les animacions d'Halo que tenen per darrere
en el producte. Són brillants. Està molt ben
fet, malgrat el que tu dius, ser un ràper de
crom barato. Aquí no han invertit molt. He vist
alguna captura. slash extensions a la URL, t
'apareix lo de vés al Chrome Web Store a buscar
-les, saps? Però a Comet també, eh? Bé, suposo
que ja és intencional, però és a dir, jo d'estar
d'aquí clicat sense voler extensions perquè
no sabia on connectar. Ah, ja, jo no sabia on
connectar. M'ha dit, connecta el teu Gmail per
no sé què, perquè et pugui fer, doncs jo què
sé, el teu resum del dia, no? I connecta el calendari
i tal. He anat allà, però m'ha fallat l'autenticació.
I dic, hòstia, doncs això deu estar extensions.
No, no està extensions, està una part que diu
connectors per arribar... No està molt fàcil.
Però això et diu una cosa que és molt interessant,
i és que amb els navegadors està passant quelcom
molt semblant amb els sistemes operatius dels
mòbils. Exemple, és a dir, per què ningú... s
'ha plantejat crear un tercer sistema operatiu
de telèfon mòbil, digues, per competir amb l
'App Store o amb Android, no? Perquè, per molts
motius, però un dels principals és que totes
les aplicacions ja estan en aquells markets.
A veure, com convences algú que creï un tercer
market amb totes les aplicacions? Not gonna happen.
O sigui, és impossible. Per tant, això és una
guerra que ja està solventada. Llavors, el que
és interessant és que amb els navegadors està
passant una cosa semblant. És a dir... Tothom
està començant el seu navegador sobre Chromium
perquè tot l'ecosistema d'extensions amb Google
Chrome, si tu no tens això, és un estoper gegant
per començar un navegador. Llavors, té tot el
sentit del món agafar el wrapper de Chromium
i dius, bueno, mira, li poso l'embolcall aquí
en el meu Chromium i almenys... tot l'ecosistema
d'extensions funciona, puc agafar els passwords
i els bookmarks que tenies en el teu altre navegador,
és que té tot el sentit del món. I clar, s'està
muntant un ecosistema de navegadors muntats amb,
com es diu l'engine? Blink. Amb Blink, que és
una persona, per exemple, Edge, Brave, Comet
no ho sé, diria que sí, però Comet no et sabria
dir. Però el mateix Chrome, ara Atlas, tots estan
muntats sobre Chromium. És que són molts anys,
eh? Chrome... Porta 17 anys amb, no diré amb
el monopoli, però perquè al final anem a dir
que aquest sí que s'ha guanyat d'una manera
legítima la quota de mercat, perquè evidentment
en les èpoques finals era el navegador per defecte
Android, però al principi no tenia res. És a
dir, quan va sortir, va començar des de zero
i va convèncer la gent que aquell era un millor
navegador. Simplement perquè realment era un
millor navegador. Després les coses han canviat
una mica, però és una història interessant. Tu
creus que valdria la pena fer servir els dos
i comparar -los? Si tu has fet la comparativa
de per què l'altre o fem l'experiment que tu
vas a Atlas i jo vaig a Comet i ens trobem d
'aquí una setmana i veiem què ha passat. A mi
no m'importa, però amb els dos... Jo, de fet,
vaig trastejar amb Comet quan va sortir al principi.
Però és que és això. Jo, si ho he de fer servir,
ho he de fer servir... com a navegador principal,
saps? És a dir, provar em costa. Sí, sí, no,
no. I si n'he de fer servir dos com a navegador
principal, llavors malament. Jo, si vols, vaig
provant a Atlas i et vaig dient... Mira, jo
ara estava... Ara que acabo de connectar els
e -mail i tot això, em deia... Diu, ah, també
vols el modo assistant? Són 200 euros més al
mes. Me cago en Déu. És el que té, també té un
modo assistant. Bueno, ja us ho dic, no ho pagaré,
saps? Per ara. No ho sé, o jo què sé, si hi ha
un free trial, doncs potser ho faig, però hòstia,
ara per ara m'està costant veure els casos durs.
Sobretot és... Jo crec que és un problema més
de mentalitat, perquè al final segur que deu
donar molts avantatges i tal, però no sé si sóc
tampoc el tipus de persona que està encara tan
enfeinada que ja necessita aquest nivell de productivitat,
val? Podria estar equivocat, eh? I segurament
quan el provi més profunditat, a veure si...
És que he tingut molts dies de... d'anar molt
amunt i avall i he passat poca estona a l'ordinador.
Però a veure si la propera setmana tinc més temps
i potser el cap de setmana i tot, que el tinc
bastant tranquil·let, potser puc provar. Però
la veritat és que tinc ganes. A mi em cansa el
navegador antic. Ja crec que he fet... Hi ha
hagut un petit pas de qualitat de vida. Quan
he canviat, costa acostumar -se a la immediatesa
resposta que ha desaparegut. Deixar Google per
passar per Plexity fa un any, o un any i mig
ja, i la veritat és que no puc tornar enrere.
L'única cosa que ja et dic, torno de vegades
per alguna cosa de les imatges. Però per lo general
és molt raro. Ja ho faig tot per Plexity. I això
ja ha canviat la manera de preguntar -li les
coses perquè ja em doni exactament el que vull.
Però... segurament amb el navegador passarà el
mateix. Però no ho sé. És com que sí que hem
canviat el motlle que teníem mental de dir en
comptes de tirar quatre keywords mal posades
allà a Google, perquè sé que més o menys Google
ho entendrà i si la pàgina web té allò... sortirà,
ara és com, no, no, ja vull que em facis una
miqueta de feina per mi, saps? Vull dir, ja no
només tires la keyword, és a dir, jo què sé,
i buscava definicions, havia de posar un contingut
a la web de MarsBased, no?, i estava buscant,
per exemple, doncs, la definició exacta de certs
frameworks i llibreries i tal, doncs, jo què
sé, Framer, GraphQL, React, etcètera, etcètera,
però deia, busca'm la definició exacta d'això,
però en una línia. Saps? Vull dir, en comptes
d'anar -me i donar -me tot el xorro de coses,
no, ell ja agafava, buscava el xorro, tal, tal,
tal, i te'l resumia en una línia. I després
deia, ara tots aquests, dona'm -los també en
castellà, perquè la web també la tenim en castellà.
I també t'ho feia. O sigui, que ja d'alguna
manera hi ha un agent implícit, allà segurament
això ho resol el model, no hi ha agents involucrats,
o els agents deuen anar per darrere de manera
transparent, no ho sabem. Jo crec que el futur
passa una miqueta per aquí. Així com... Aquestes
eines han acabat desenvolupant els seus propis
orquestradors i dir, mira, l'usuari no en té
ni puta idea de si ha de fer servir el que dèiem,
o quatre, tres mini, no sé quantos, aquest tipus
de models, o la diferència entre models i agents
la gent no la sabrà mai. El més probable és que
acabem derivant en un futur molt llunyà en el
que... Si ho ha de fer una gent o ho ha de fer
un model, això ho determinarà la pròpia eina.
Aquest enrutament el farà la pròpia eina i ja
està. Si tu ets una miqueta més, tindràs un advanced
mode i diràs, no, jo vull pilotar... És a dir,
serà un cotxe automàtic per tothom, menys un
canvi manual per la gent que vulgui. Jo crec
que és el que tindria més sentit. Si ets desenvolupador
i vols tirar més de gent perquè estàs fent coses
amb MCPs i tal... doncs aniràs per un cantó.
Si tu el que vols específicament aquell model
perquè per codi és molt millor o perquè per recerca
és molt millor, doncs que puguis seleccionar
-ho, no? I ja està. Crec que passa una miqueta
per aquí. Aleshores, el canvi mental que ens
fa falta per poder tenir un assistent dins del
navegador passa pels dos cantons. És a dir, primer
nosaltres com a usuari encara no ho sabem. O
sigui, la majoria de gent, fixa't que... Potser
tu i jo ja estem esbivessats perquè sí que hem
tingut gent al nostre càrrec i tot i així ens
costa, perquè al final això no deixa de ser donar
-li instruccions a algú perquè faci una tasca
i tot i així ens costa, perquè potser no hem
tingut mai un assistent a casa o el que sigui,
o servei, o el que sigui. Com a molt has treballat
amb gent i tampoc som els jefes a l'ús d'aquells
d'instruir la gent a fer coses i estar, sinó
que potser som massa bona gent. I després també
a nivell de producte, és a dir, Ha de ser molt
difícil. Clar, estan creant mercat, no? Estan
creant aquell fantastic blue ocean de quan crees
una categoria nova i dir, hòstia, és navegadors
agèntics, no? I AI first. Quin és l'usuari?
Segurament no existeix. O l'has de crear tu,
l'has d'instruir, l'has d'educar. No et pots
inspirar en altres coses per dir, agafo les features
d'aquí i les poso. És molt difícil. Segurament...
La gent de, mira, i per tant llança a favor de
la gent d'Ark, que després van fer dia, no sé,
jo no l'he provat al final, però segurament
en aquest sentit estan a l'altre extrem de l
'espectre, on van voler trencar molt i per trencar
tant la gent no es va acostumar al seu sistema.
I els va costar més transicionar. I van dir,
hòstia, no trobo, no acabo de trobar les coses,
he de fer massa canvi mental. En canvi aquí trobo
que hi ha massa poc canvi mental i no li perceps,
o no et veus forçat a sortir de la zona de confort
i faig servir Comet com estaria fent servir Chrome.
I no li dono el botó d'assistant, no li dono
el botó de voice mode, perquè són botonets petitets
que estan allà, són no intrusius... De vegades
m'oblido que és Comet i penso que és Chrome,
saps? I no ho sé, potser un punt intermig és
el que diries, val, hòstia, això ja no ho puc
fer així. O dóna'm una cosa que m'ho faci 10
vegades millor, més ràpid, més eficient, més
intuitiu. I com que tampoc hi ha això, no em
veig forçat a fer -ho servir. Aleshores, s'està
perdent una oportunitat aquí. Mira, deixa'm per
tancar només un punt, i és el que has comentat
del canvi de comportament. Això m'ho hauria
de dir tu abans. Quan ho comences a utilitzar,
i ara estic parlant d'Atlas, et dones compte
des del primer moment que està dissenyat perquè
canvies el teu comportament dins del navegador.
És a dir, et deixa molt clar que això no és un
lloc on la cerca comença des del tap i que et
pots customitzar la teva pantalla d'aprit d
'inici, no. És megaprescriptiu amb com l'has
d'utilitzar. I a què em ve al cap, per exemple?
Quan obres una nova pestanya, o sigui, tu no
pots configurar la pantalla, sempre és la mateixa,
són com les memòries en un lloc per preguntar
i és exactament la mateixa experiència que el
GPT, exactament igual. Llavors, tu allà poses
el teu prompt. Si ell detecta que és una cerca,
i em va fer molta gràcia perquè just a la demo
va d'ensenyar una cosa que tu sempre demanaves,
et dona una espècie de resultat tipus Google
on tens com 4 o 5 pestanyes a dalt que pots canviar
entre cerca, imatges, que vaig pensar, mira,
Això és el que sempre l'Àlex demana. I llavors
té una, però és molt net, és a dir... I les lletres
de cançons. No, és que l'altra és notícies i
ara no recordo quina és l'altra. Shopping, potser,
no? Articles de compra, això. És possible. Són
cinc pestanyes a dalt. Et prescriu molt com les
utilitzar, no? És a dir, t'està dient, no, això
no és Chrome, això s'utilitza d'una altra manera.
Jo què sé, per exemple, quan cliques, un resultat
és molt interessant, que no vas al lloc, sinó
que... la cerca es posa a la dreta i llavors
s'obre la pestanya a l'altra banda, simplement
com dient -te, vale, o sigui, això és el que
tu has clicat, però aquí està on has d'interactuar
per preguntar -li a la pàgina i aquest tipus
de coses. L'han fet radicalment molt diferent,
és a dir, sona familiar, però per altra banda
es veu molt innovador en com t'has de moure
per dins del producte. Llavors, potser torno
a un punt que ja havia fet abans, però crec que
és interessant, i és el de... Clar, per gent
que té un ús molt extrovertit d'internet, i
quan dic molt extrovertit vull dir que no va
molt a destinació, si et passes la vida en Ocean,
a Slack i a Gmail, igual no és el teu navegador,
saps? Perquè... Si estàs ja a destinació, no
sé si és exactament el que estàs buscant. Però
si tens com, no sé, un comportament molt erràtic
dintre de la web, que mires notícies i llegeixes
articles i compres, no sé, com tu, la botiga
aquella, suplements nutricionals, doncs potser
sí que és una bona cosa, no? Perquè et donen
maneres novedoses d'utilitzar aquestes eines
que ja feies servir. Però em costa molt entendre
com em farà canviar el meu comportament. a Slack,
saps? Potser la resposta és que el que hauria
de fer és baixar -me l'aplicació, però és una
conversa que potser podem tenir un altre dia,
saps? Jo, si vull dir Slack, la faig servir al
navegador, igual que Gmail i Notion, i sempre
que pugui evitar apps dedicades per aquestes
coses, està bé. Però està bé, i després l'altre,
a veure, hi ha un angle de seguretat que és divertit,
que no sé si recordes que va haver -hi un problema
de prompt injection amb Comet i va sortir Brave,
com dient. escolta, anuncieu d'aquestes coses,
tal, ha tornat a sortir, òbviament. Donar -li
les contrassenyes a OpenAI, evidentment Brave
està allà per fer això. Cosa que és interessant,
perquè Brave també és com el tapat de la conversa,
perquè és un producte que aquest, vull dir, l
'assistent en línia o en paral·lel, no d'una
manera tan explícita, però l'ha tingut des de...
fa molt de temps, es diu Leo, qui el vulgui fer
servir. Jo no el faig servir, però està allà.
Brave és un navegador que jo diria que és el
tapat. O sigui, és possiblement dels... No sé
exactament quina és la seva estratègia d'adquisició
o de màrqueting, però realment té una quota de
mercat molt elevada per ser un navegador així,
en certa part, que no té una gran tech a darrere.
És interessant. És una bona història, la de Brave.
I Opera també té un navegador amb intel·ligència
artificial, no? Perquè a mi em va sortir també
com a... La conversa també va ser aquesta, molt
similar amb una amiga, que va dir, no, no, el
tapat és Òpera, saps? I dic, hòstia, jo el tenia
ja fora del mapa, eh? No el tinc gens ubicat.
Et diria que Òpera, aquesta setmana passada,
va llançar alguna cosa que ara no recordo el
que és. Aria, veig aquí. No? Pot ser? Bueno,
també veig aquí un... És possible, és possible.
A vegades dos vitaminats, no? Però bueno, també...
No ho sé, hòstia, és que Òpera fa tant de temps
que no... Almenys mai he estat d'Òpera, eh?
Però... No, jo tampoc. I després hi ha l'altre,
que també sembla una cosa que es diu Vivaldi,
no? Que també... Sí. És que és interessant, aquests,
perquè tots... Fixa't que... Els que el comencen
sempre és, jo què sé, el Head of Product de Mozilla,
que se'n fa de Mozilla i se'n va a operar.
Crec que el de Brave... El creador de JavaScript,
no? Si no recordo malament. És el Brendan Eich.
Exacte, posa aquest. Sí, exacte. Sí, sí, sí.
I hi ha alguna cosa més, eh? És creador d'una
altra cosa també, així com molt coneguda. Sí,
doncs a veure, o sigui, és com que tots aquests
navegadors alternatius que surten apareixen de
gent enfadada de l'ecosistema amb com estan
funcionant les coses i munten el seu, no? És
molt curiós. O sigui, quan tu t'enfadis crearàs
alguna nova empresa o què? Tio, jo me'n faig,
me n'aniré a retirar, me n'aniré a pescar,
hòstia, Àlex. Però n'aniràs a pescar xerrant
amb ChatGPT, tio, no sé què li preguntaràs, a
veure, o li faràs el reconeixement del peix,
a veure què collons has pescat, no? Jo me'l
puc menjar, aquest peix, o em donarà indigestió.
És que ningú m'aguanta. Llavors, a part de tu,
una hora a la setmana, però és que ningú m'aguanta.
Llavors ChatGPT, jo no sé, sempre em diu que
faig bones preguntes i aquestes coses, i mira,
vull dir... O sigui, que el límit aquell que
et posa al mòdul, veu, no és perquè s'acabin
els tokens i tot això, sinó perquè han decidit
que ja no Aguanten, eh, Marc? Ja no m'aguanta,
ja em diu Marc. T'he acabat amb la seva paciència,
ja. En fi.