Vinga, per on comencem? Avui és pregunta de l
'audiència, eh? Bueno, avui, mare meva, avui
em poso jo el barret de paper al bal i jo et
porto una teoria conspirànica bastant interessant.
T'hi has d'aquelles de forat de cuc que la
que comences a buscar, doncs, no acabes, no?
O sigui, una conillera d'aquelles, que vas entrant
i... I hi ha una altra cosa, hi ha una altra
ramificació, una altra ramificació. I si jo ara
mateix estés a la meva època de la uni, que no
tenia res millor a fer que empassar -me pàgines
i pàgines de Wikipedia, articles ràndom d'internet
i fer aquest tipus de recerca, seria la persona
més feliç del món, eh? També segurament seria
una persona molt preocupada, encara més preocupada
per com funciona aquest planeta, eh? Estàs preparat,
Marc? Mira, no perquè... Preparant l'episodi
d'avui, que teníem que parlar de la pregunta
del Ferran, tangencialment vaig veure si hi havia
algun tipus de relació amb el que em vas mencionar
del SEO hacking. Ja era ahir per la nit, això.
No sabia molt bé com preguntar -li això al xat
GPT. Li vaig posar alguna cosa. Escolta, saps
alguna cosa d'això, d'aquestes tècniques fosques
per guanyar el SEO concatenant busques que ja
de per si eren populars abans de llançar aquell
producte? I em diu, això és una teoria conspiranoica
totalment. Jo no sé res d'això. Això em va dir,
eh? És molt bo perquè és veritat. O sigui, és
una teoria que surt de Twitter. Segurament, si
està a Twitter és perquè abans havia estat a
Reddit i abans això a 4chan. Què és la següent?
S'està començant a popularitzar la tècnica aquesta
de sobrescriure, diguem, el resultat o poder
ocultar resultats de Google fent... un contingut
que afecta la teva marca amb les mateixes paraules
claus o similars. M'explico. El cas paradigmàtic
d'això és Disney fent la pel·li de Frozen. I
diràs, què té a veure això? Doncs es veu que
tota aquesta història, segurament és un viatge
de confirmació, però si tu buscaves Disney i
Frozen a Google, el que et sortia era... totes
les teories conspiranoiques aquestes de Walt
Disney està congelat, està criogenitzat, està
preservat per la posteritat i està en algun lloc
i, bueno, com a l'episodi aquell de Family Guy
que em sembla que deien, anem a descongelar Walt
Disney i el tio començava a fer coses nazis,
vull dir que era com un no sé si volem que Walt
Disney torni a viure entre nosaltres, doncs es
veu que diuen, la teoria aquesta, que el la pel·li
de Frozen la van fer així intencionadament perquè
aleshores omplirien amb SEO, amb keywords, amb
contingut, taparien aquell contingut de la teoria
de Walt Disney criogenitzat i aleshores Disney
Frozen passaria a, diguem, a emplenar totes les
pàgines de resultats. Hi ha altres exemples,
diràs, hòstia, aquest no és un exemple. Cada
cop estan sortint més exemples. Veu que ara,
recentment, també hi ha un rumor que circula
que la Rihanna té un afer amb un dels seus guardaespatlles.
I, curiosament, a l'últim àlbum, doncs, ha tret
una cançó que es diu Guardaespatlles. Has d'estufar
la cerca a Google i buscar Rihanna Guardaespatlles
i només et surt això. Sempre pots arribar als
articles i les pàgines web. que et porten a la
teoria conspiranoica, però ja has de refinar
molt més la cerca. Aleshores, això el que fa
és eliminar probablement el 80 -90 % de curiosos
que buscarien només la cerca bàsica, que és Rihanna.
i guardespatlles, i llavors diran, ah, doncs
no hi ha res, no trobo res més que Spotify, YouTube,
Tidal, totes les plataformes de música, totes
les webs de música que parlen d'això, tal, tal,
tal, i segurament t'has d'anar a la pàgina
7, 10, 12 o 76 de Google per trobar el primer
resultat que ha quedat enterradíssim sota aquesta
cella avissada de contingut nou, que per ser
nou i més rellevant, i evidentment de fons amb
autoritat, doncs puja a nadal de tot. I la pàgina
web o el blog aquell que tenia teoria conspiranoica
o el subreddit on es parlava d'això queda enterrat
perquè les altres coses, diguem, tenen més autoritat,
tenen més qualitat als ulls de Google, val? Però
això no es queda aquí, Marc, en tenim més. N
'hi ha uns quants més, val? Tu el que suggereixes
és que la persona encarregada de guanyar l'algoritme
dintre d'aquestes organitzacions o, ja sigui
el mànager de la Rihanna, Es lleva un matí, entra
a Google, escriu el nom del seu actiu, és a dir,
escriu Disney, i llavors veu que a l'autocompletar
de Google li diu Is Frozen, no? Correcte. Com
el que ve després, i diu, vale, molt bé, això
ha de ser el nostre següent producte, no? Exacte,
exacte. Quina feina més fàcil, eh? N'hi ha un
parell més, n'hi ha molts més, en realitat,
però hi ha alguns que jo no conec, o sigui, aquí
hi ha un d'una cantant de... K -pop, que va
fer un tipus de cançó que es podia escriure o
sona a nens despullats i clar, no sé, no conec
tant això i segurament no és tan rellevant com
altres dos que segurament has vist. Un... Ha
arribat als nostres supermercats, Marc. No sé
si coneixes la història Dubai Chocolate. No,
no sabia ni que aquesta marca existia. Tu has
estat a Dubai recentment. No t'has sobtat l
'explosió aquesta de la xocolata de Dubai? És
una cosa de la qual no se n'havia sentit a parlar
mai i de que, de volta, des de fa un any o dos,
està a tot arreu. Ostres, que fort, saps que
hi vaig perquè hi tinc una mica en allà i, de
fet, hi vaig el mes que ve. però fa ja temps
que no trepitjo territori emiratí. Llavors, potser
m'he perdut alguna corrent, eh? Bueno, doncs,
Dubai Chocolate, la teoria. Què veuré el mes
que ve? Què veuràs? Jo pensava que anava per
un lloc. No, o sigui, ara de cop i volta, Dubai
Chocolate està a tot arreu, o sigui, tu vas al
Mercadona, està ple de xocolata de Dubai, o sigui,
és bàsicament xocolata, és com unes barretes
de pistatxo, fastuc, en català correcte i normatiu.
envoltades de crema de xocolata, val? El que
et donen els kebabs? No, no, no, crec que estem
parlant de coses completament diferents. No,
no, no, perquè el que et donen els kebabs són
menjar de gent amb menys possibilitats econòmiques.
El Dubai Chocolate em sembla que és finolis,
saps? És d'aquest... Ai, no, mira, és que és
Dubai Chocolate i segurament cada barreta d'aquelles
et val 5 euros o 10 euros, no sé, no tinc ni
idea. És una contradicció, perquè m'has dit
que la venen al Mercadona. Ah, no, però al Mercadona
també venen coses cares, tio, vull dir... No
sé. Sí, tenen una miqueta de tot. No, vull dir
que ha arribat a la distribució massiva. Però
a veure, no és de la marca Hacendado, això, no?
No, això no, però vull dir que... Això és el
que jo pregunto. Que els supermercats de primeres
marques estan distribuint això, val? Vale. I
està a tot arreu, el Dubai Chocolate, vale? Probablement
a la cafeteria que tens a sota a casa de Lloret,
doncs allà potser no hi és, no ha arribat, però
als Estats Units està pleníssim de Dubai Chocolate
i se sent molt. Jo ho he sentit ja en dos o tres
podcasts del Palo, que és com la nova cosa que
ha arribat fortíssima. Jo pensava que la meva
ment és retorçada, però de vegades la realitat
és encara més retorçada que la meva ment. No
passa gaire, però de vegades passa. Jo pensava
que això tenia a veure amb ocultar alguns tipus
de pràctiques laborals. molt agressives contra
la immigració low cost que tenen a Dubai i que
és ben sabut que allà la palma molta gent construint
en condicions infrahumanes per la gent de molts
calés. Jo pensava, i segurament he llegit alguna
cosa que m'indicava això, però no, no, és molt
pitjor, tio. Aquí la meva ment clarament s'ha
confiat abans d'arribar a la línia de meta i
l'han adelantat per la dreta. No, no, es veu
que... La teoria de Dubai Chocolate és per amagar
certes pràctiques sexuals una mica més retorçades
d'alguns emiratis famosos, val? Per tant, jo
ho deixo aquí, no entrarem en molt més detall.
N'hi ha més. No entenc com ajuda la xocolata
amb això. Bé, doncs perquè vés a saber si buscaves
Dubai Chocolate, potser... T'ho explicaré una
miqueta més, Marc, perquè potser el fet de...
No m'he estudiat informàtica, potser no et va
donar certa coneixença en algun tipus de pàgines
web. És possible, és molt possible. Molt possible.
Bueno, és ben sabut que un tant per cent no negligible
d'internet són pàgines porno, val? Això m'havia
arribat, això m'havia arribat, sí. Aleshores,
buscar duai xocolata allà segurament havia ja
traspassat... cap a la resta de pàgines a nivell
de SEO i que quan tu busquessis Dubai, el primer
autocomplet era Dubai Chocolate i et començava
a sortir tot aquest tipus de pàgines i la gent
deia, hòstia, ojo amb la gent de Dubai, no? I
des de Dubai dient, home, no podem tenir que
la primera cerca a Google sigui això o per la
qual som famosos sigui això, no? Jo pensava que
seria pel tema dels drets humans, però clarament
la raça humana s'esforça dia a dia en deixar
-me malament i acabar amb les meves petites i
febles esperances que som una espècie que s'ha
de salvar i res. Ara t'ha quedat més clar? Si
no, puc entrar en més detall, però no sé si volem
perdre audiència amb cada nova paraula que digui.
No, i volem mantenir l'audiència de menys de
18 anys que tenim, sisplau. N'hi ha més, i aquests
ja només els passarem per sobre. N'hi ha un
altre amb Taylor Swift, amb el tema dels avions
privats, perquè, clar, mentre aquí a nosaltres
ens consencien que les ampolles de plàstic no
li pots treure el tap aquell perquè contaminen
molt i que tu has de separar i les canyetes de
plàstic les has de tenir a un lloc i el rebutge
a un altre i tot això, Taylor Swift en un any
fot les emissions de tot Espanya, amb el seu
objecte privat. Aleshores, què passa? Que també...
ha fet una estratègia, o pel que diuen aquí,
hi ha una altra estratègia de, no sé, em sembla
que és amb una cançó, amb una escena de cançons
de Taylor Swift, Jet, o algo amb els Jets. Hi
ha una alguna que no acaben d'entendre perquè
ho he llegit molt en diagonal avui per refrescar
-ho, i hi ha una altra tapadera. N'hi ha una
altra, i l'última, és la que dona peu al que
anàvem a parlar avui, perquè portem 10 minuts
aquí de puntificació. Però clar, tu coneixes
l'efecte Streisand. sí, sí l'efecte Streisand
és el que és mundialment conegut per allò que
passa quan tu intentes tapar alguna cosa de manera
molt intencionada. Si tu vols cobrir alguna cosa,
o tapar -la, silenciar -la, fer callar algú,
i el que acaba passant és que el contrari es
fa més popular. Això va passar perquè Barbra
Streisand va intentar censurar no sé què fa molts
anys, l'any 2005 o així. La seva casa va ser,
en concret. La seva casa, doncs, va acabar sent
més popular, no? Exacte. Era una casa que tenia
just en un acantilat i ho va intentar tapar i...
Bueno, és igual. En fi. Per això porta el seu
nom, perquè era de la seva casa. Em pensava que
tindria a veure amb la cançó aquella que van
fer de Barbra Streisand, però no. De fet, coses
similars van passar quan Metallica i... i Motley
Crue i no sé qui més van intentar, van portar
Napster als tribunals, el que van causar és que
la penya es baixés més, encara més, es fessin
més pirates i coneguessin més Napster, o sigui,
intentant tapar les seves cançons en Napster,
el que van fer és que van portar milions d'usuaris
cap a Napster. Doncs aquest és l'efecte Barbra
Streisand. I el que està passant aquí és que,
bueno, alguns de... s'estan empenant amb això,
que alguns d'aquests estan sortint el tiro per
la culata, com es diria en català normatiu. Ja
anem a parlar de l'últim. Em sembla que dona
peu al tema d'avui, que és Peter Thiel. El nostre
amic Peter Thiel es veu... Te'n recordes que
fa poc vas comentar en un episodi Tio, tio, Peter
Thiel ha anat a un lloc d'ultracristians megafanàtics
i ha començat... farà una... o va fer quatre
lectures. sobre l'anticrist. I ella se'n va
quedar allà i dic, hòstia, què és això? I per
això he arribat a tota aquesta merda. Tu te'n
recordes d'aquestes lectures? Com hi vas arribar?
És que ara no recordo com hi vaig arribar. Recordo
que t'ho vaig mencionar al final d'un episodi
i és que no recordo... Açant d'aquest ho vaig
dir, però et vaig dir, hòstia, sí, sí, has vist
una de les lectures de Peter Thiel que estan
sold out? Perquè no sé de què parlàvem, potser
parlàvem d'avenç o alguna cosa així, i llavors
et vaig saber que això ja estava esgotat, no
recordo com ho vaig fer anar, però sí, t'ho
vaig treure fa potser dos o tres episodis. Doncs,
vas veure que Peter Thiel tenia un vídeo una
mica controvertit en el qual parlava de l'anticrist,
d'acord? I que em... Mira, te'l passo i així
el posarem a l'episodi. Però es veu que bàsicament
menciona que amb l'arribada de la IA, la AGI
i tot això, pot ser que acabem despertant l'anticrist
i que això portarà una figura autoritària a dominar
el planeta. I dic, ui, clar, saps, t'ho he imaginat,
si llegeixes entre línies aquí, el que t'està
dient és com, bueno, li donarem les culpes a
la IA, però el que farem és investir al nou Hitler,
saps? I clar, es veu que aquest vídeo és el que
ha volgut tapar amb les seves xerrades sobre
anticrist, val? Bueno, no sé com ens porta això
a l'episodi que tenia avui, però dona peu a
parlar d'aquest. d'aquest personatge. A veure,
s'ha de dir que quan jo te les tiro, les tiro
bastant millor que aquestes, eh? O sigui, és
difícil vincular una amb l'altra. Però el Ferran
ens va... Ara no recordo la pregunta exacta.
Volia parlar del moviment del Dark Enlightenment,
que últimament s'està posant... A veure, no
sé si la paraula és molt de moda, però està molt
en el paraulari popular, saps? Gent que no hauria
de conèixer això que ho està coneixent. En vocador,
tu. I per què s'està confonent? amb el moviment
que té un nom semblant, però que no té res a
veure, que és el que inicialment es va conèixer
en anglès l'intellectual dark web, en català
seria com la web fosca intel·lectual, i l'altre,
per posar -li un nom català, li direm el moviment
neoreaccionari, perquè es coneix com NRX, també.
M'encanta perquè posem sigles a qualsevol cosa,
però... Quina és la diferència? Mitjans dels
2010, es va engendrar un moviment a la web. de
gent que, no et diré que eren contraculturals,
però sí que tenien posicions diverses, n'hi
havia de tot, des de progressistes fins a conservadors,
on feien una crítica a la política, a la cultura
de la cancel·lació, sortien d'aquesta rigidesa
del discurs acadèmic, fent -se de la llibertat
d'expressió i de tenir un bon debat. Diguem
que eren com els pensadors o els filòsofs dels
nostres temps, es van establir sota aquest paraigües
de la dark web intel·lectual. I qui hi havia
aquí? Hi havia el mític Jordan Peterson, Sam...
Harris, Ben Shapiro, el... com es diu aquell,
el que són dos germans, Weinstein, que un és
psicòleg evolutiu i l'altre és un físic, que
tenia aquell podcast que es deia The Portal,
que... com es diu? Brett, Brett i Eric es diuen,
això. Et sonen, no? Tots aquests, Douglas Murray...
Sí, Jordan Peterson... Sí, sí. Exacte, doncs
tots aquests són els membres fundacionals de
la dark web de Manuel. Aquest moviment està bé,
jo n'he tret molta inspiració d'ell i t'agradarà
més o menys el que diuen, però era un moviment
sa en el sentit de estar molt a favor de la llibertat
d'expressió i posaven unes opinions que possiblement
no estaven molt en línia amb l'estatus quo i
van atreure l'atenció de molta gent. Però aquest
és, i em fa molta gràcia perquè si tu entres
a la pàgina web de l'Intellectual Dark Web et
posa Not to be confused. M'encanta quan això
passa a la Wikipedia, perquè és com... No sé
exactament quina és la decisió de producte que
succeeix perquè una pàgina no es confongui amb
una altra. És a dir, m'encantaria entendre quin
és el mecanisme pel qual aquesta alerta apareix
en les pàgines de la Wikipedia i et diu no la
confonguis amb tal. I és que el Dark Enlightenment
no té res a veure amb això. O sigui, aquesta
gent té idees direccionalment correctes, però
les seves... pràctiques o la seva implementació
de la idea és millor que és una cosa que possiblement
no vulguis que passi. Anem a veure. M'he preparat
una tauleta, vale, Àlex, amb certs temes, democràcia,
llibertat d'expressió, igualtat, política identitària,
ciència, governança i... amb quines són les seves
dues posicions sobre un i l'altre. Per exemple,
i només perquè ens entenguem una mica, ho vaig
a posar com molt simple. Aquest tothom té un
tiet que diu aquest sistema està trencat perquè
el vot de tothom val el mateix. Aquesta frase
l'hem sentit 50 .000 vegades. Sempre és el tiet,
sí. Sempre és el tiet que la menciona. Aquesta
frase, o jo què sé, el fet que... el sistema
democràtic, els polítics només diuen allò que
els agrada a la majoria, que vindria a ser més
o menys el mateix, és una frase que és direccionalment
correcta, el que passa és que per ells la resposta
és ens hem de carregar la democràcia i hem de
tornar a un estat totalitari. Tenen bones idees
però després patinen a l'hora d'implementar
-les. Doncs, per exemple, democràcia, no? Els
senyors de la web intel·lectual accepten la democràcia
liberal com a marc legítim, però... critiquen
els accessos de la política, no sé, identitària,
la polarització, el que ja hem vist tots. Els
del Dark Enlightenment, en canvi, diuen la democràcia
és un sistema de cadena ineficient i l'hem de
substituir per altres formes. Vaja, que volen
un dictador intel·lectual. Igualtat, per exemple.
Els del Dark Web són escèptics amb aquest dogma
de la igualtat absoluta, però entenen que hi
ha certs... Els del Dark Enlightenment diuen
que la igualtat és un mite i que només hi ha
jerarquies naturals i elitisme. Llavors, què
passa? Que això està perculant molt en el diàleg
públic i sembla com que aquests del Dark Enlightenment
estan agafant força. On entra Peter Thiel en
tot això? Peter Thiel inicialment es considerava...
una persona més pro la dark web intel·lectual,
però sembla que s'ha tirat de la piscina i clarament
està finançant tot aquest moviment. És a dir,
que dins de poc tindrem un dictador tecnògrada.
Això és un petit apunt només, perquè crec que
s'entén molt més el context si traduïm el dark
enlightenment, perquè sí que hem parlat de la...
de la Dark Web, dels intel·lectuals de la Dark
Web, però, clar, Dark Enlightenment fa referència
directa al període de la il·lustració, el període
històric, cultural, de la il·lustració i, aleshores,
Dark Enlightenment és com la il·lustració obscura,
saps? O sinistra, en aquest sentit, no? Dark
té moltes connotacions en anglès. I, clar, fa
por perquè, bàsicament, el que estan dient és
com un, no, no, anem a crear un moviment ultra
reaccionari i el vector del progrés l'invertim
perquè vagi a desfer tot el que va crear el període
d'il·lustració. És el que fa més por a nivell
de societat en aquest sentit. Sí, és reaccionari
a la il·lustració però el que intenta és com
abolir totes les idees que van sortir d'aquell
període perquè argumenten que aquella corrent
filosòfica política ja no és vàlida en el període
en el qual vivim ara. És a dir, que per triomfar
en el període actual necessitem... literal, tirar
al terra tot el que es va crear en aquella època
per poder començar de nou amb una fundació ajustada
als valors actuals. I clar, hi ha punts de certesa
en el que diuen, però altres com que perden una
mica el nord, no? És a dir, diuen, no, escolta,
és que no tothom és igual. Això és una realitat,
no tothom és igual. Però ells diuen, no, no,
escolta, és que aquí hi ha persones que són molt,
molt, molt, molt vàlides, que possiblement les
trien ells, però està bé, i llavors diuen...
Aquestes són les que es tenen que estar encarregades
de governar i fer que funcioni un país. Ho posen
sota l'etiqueta de monarquia corporativa. M
'encanta. És divertidíssim el nom. Monarquia
corporativa és brillant. A nivell de branding
són bons. A mi això el que m'ha portat a pensar
és que això té totes les de triomfar en les èpoques
en les que ens movem. De la manera que està arquitecturada
aquesta fàbrica d'internet, aquest tipus d'idees
són les que funcionen bé. Em fa por que això
vagi més enllà del que podria ser un episodi
divertit d'aquest podcast i sigui com un corrent
identitari que molta gent s'abanderi amb ell
i tiri endavant sense entendre molt bé les conseqüències
que tot plegat té. Els moviments sectaris tenen
en comú que el que fan és buscar gent desesperada,
sovint. i en la gran majoria homes, que no els
entén la seva família, que no es preocupa perquè
els hi passa el cap i tot això, aprofitar -se
de la seva desesperació i alienar -los del seu
entorn. Dient, no, no, nosaltres sí que t'entenem,
mira, aquí seràs, aquí tindràs una altra família,
aquí tots són com tu, aquí t'ajudarem amb les
teves coses, i el que dius tu, següent cosa que
saps, next thing you know, i a l'instant dient,
bueno, dóna'm els teus diners, ja no pots tornar
a veure la teva família, comencen a mentir, comencen
a allunyar -te de tot el teu entorn, a amistar
-te amb el teu entorn i tal. Què està fent el
dark and light? Està fent això a escala. Aleshores,
clar, si està capitanejat per una persona que,
té en el seu poder Palantir, que és una empresa
que té accés a les dades de qualsevol persona
del planeta en qualsevol moment i que, evidentment,
ja ho sabem, Peter Thiel té fils pertot arreu
a Silicon Valley. És una persona respectada,
odiada i temuda per igual. I clar, per això hi
ha tantes teories sobre ell, perquè al final
és una persona molt poderosa, és una persona
que té unes idees molt fortes, molt contraculturals,
i que segurament se les ha estat callant durant
molt de temps fins que ha pogut, o ara està una
miqueta més alineat amb aquest canvi d'avents
en una direcció molt més reaccionària a nivell
d'història. Què vull dir amb això? La teoria
pendular aquesta de, al final, el pèndol ens
ha endut fins a una situació que... ha fet cansar
molta gent de certes polítiques socials, econòmiques,
identitàries, etcètera, etcètera, i aquesta gent
han dit, val, ara tot això s'ha passat tan de
rosca que ens està frenant, està frenant el progrés,
està frenant l'economia, està frenant la identitat,
s'està carregant la raça, vull dir, al final
cadascú diu les seves tonteries, en diu unes
o unes altres, però... I el que ells s'estan
justificant amb tot aquest moviment identitari
o d'esquerra, allò que d'esquerra estava i
d'esquerra estava malament durant tant de temps,
ens ha frenat. Ara anem a crear el moviment contrari
a tot això. I aleshores, què passa? Que tornen
amb molta força. Què hi ha en contra de tot això?
Evidentment hi ha regressió en polítiques socials,
en polítiques de gènere, en polítiques econòmiques,
en polítiques d'ajuda humanitària. Ja ho estem
veient, és el que està passant. El que està passant
a nivell mundial ara mateix és que s'està...
s'està traient peça per peça l'estat del benestar,
les aliances geoestratègiques i, a poc a poc,
cada mes, cada setmana, cada dia, va caient una
d'aquestes peces. Això és molt perillós perquè,
a poc a poc, aquí estem fent bullir la granota
i, quan no ens n'adonem, ens sorprendrà que
Estats Units, de cada volta, tingui un tirar
a un dictador autoritari que, com ho diríem això,
amb la suposada nació més gran i més forta del
món, doncs acabi dictant el que acaba passant,
no només en aquell país, sinó el que passa a
la resta del planeta, no? Clar, a mi és el que
em fa por, que totes aquestes, o sigui, que la
intel·lectual dark web donés potser origen a
la il·lustració oscura aquesta, o sinistra, això
també ha donat peu a altres cultures i subcultures.
igualment nocives i cada cop menys intel·lectuals,
perquè jo crec que cada cop que es crea una evolució,
o sigui, la següent iteració d'una d'aquestes
cultures menys intel·lectual i més agressiva,
si t'hi fixes, van passant de, inclús físicament,
canvia la gent, no? Passant de ser del típic
intel·lectual i ara després els del dark enlightenment
ja són una miqueta més els techbros i la següent
evolució és la manosfera, saps? Vull dir, no
sé si tu coneixes el concepte de la manosphere,
la coneixes? No soc molt familiar. La manosphere
és aquest conjunt de personalitats conegudes
que s'han fet famosos fent contingut exclusivament
per homes intentant recuperar la masculinitat,
val? Andrew Tate, inclús també Jordan Peterson,
que està en molts d'aquests... Però, bueno,
a Espanya tindria Sallados, per exemple, val?
De Crypto Bros, aquests vinguts a menys que...
que ja no tenien molt contigut per si, però el
que sí que estan explicant molt a la gent és
com, a la gent no, als homes, i homes molt desesperats,
com ser un home, no? I com tornar als homes tradicionals,
perquè tot el moviment woke, doncs, ens ha despullat
de tota identitat masculina, i tot el que és
masculí és dolent, i llavors aquests homes intenten
recuperar el terreny perdut, perquè, pobrets,
doncs, se li ha dret l'única cosa que els hi
quedava ja, que era ser l'espècie més privilegiada
del planeta, no? I la Manosphere és un conjunt
de, sobretot de podcasts, però també de webs,
de cursos, de sectes, inclús, que el que estan
fent és aprofitar -se de joves amb una crisi
d'identitat brutal, amb un destí molt incert
i amb unes perspectives laborals, socials i econòmiques
completament precàries que diuen, hòstia, no
m'agrada el que hi ha allà fora, però el que
m'està dient aquest senyor mazat, aquest cruzant
amb potes, pel mòbil em ressona, saps? Perquè
les dones no em parlen, perquè jo no tindré mai
feina, perquè sóc un pobre, perquè em llevo a
les dotze del migdia, en comptes de les quatre
del matí, a fer la meva rutina de barpis i càmeres
de fred i sauna i meditació i no sé quants o
quantes, totes aquestes merdes. I això la melanòsfera
està creant també, està ajudant a fer percular
per la societat també aquest... aquest contingut
molt més agressiu que va directament lligat amb
la il·lustració obscura, no? És el de tornem
a, tornem a, o sigui, desmuntem, diuen ells,
mites sobre la masculinitat fràgil, masculinitat
tòxica, la identitat de gènere, no sé què, i
tornen a, l'home és el que s'haurà de casar,
l'home és el que va a buscar, el que ha de dominar
les dones. l'home és el que porta el valor a
la casa, la dona és el que porta l'amor, merdes
d'aquestes, val? I crec que està molt relacionat
amb el que estàvem parlant perquè és que és una
derivada ja completament fonesta d'aquest moviment,
no? I aleshores, hòstia, crec que la gent que
està en el Dark Enlightenment, alguns d'ells,
sobretot el que dius tu, democràcia corporativa,
no? Hòstia, s'estan preocupant molt per la part
alta. de les preocupacions, no?, de la democràcia,
no?, l'economia, certes coses que són ja com
de molt al nivell, si t'hi fes allò dels escacs
de quatre dimensions o de cinc dimensions, però
no veuen que les derivades que passen en classes
socials més baixes són aquestes tipus la manosfera,
saps? I, hòstia, a mi això... Em queda més a
prop, saps? Que haguem de reinventar la democràcia,
de reinventar el tema dels impostos i no sé què.
No, jo ho veig aquí al barri, saps? Ho veig al
col·le, ho veig a tot arreu. La influència dels
xavalins aquests que porten el cap de bròcoli,
que són tots iguals, les paraules que fan servir,
les expressions que fan servir, i que tu vas
pel metro i veus... els veus mirant vídeos d
'influencers d'aquests, que són influencers
seductores i de supermasculinitat i tal, i dius,
buà, com puja la nova generació, eh? Vull dir,
em fa més por això que Peter Thiel, tio. Però
això al final ho fa l'economia de l'atenció.
I t'ho vull dir perquè no sé exactament la paraula
aquesta en català de crip, que aquest moviment...
per cola cap a baix, no? O sigui, com que les
coses de segon ordre que venen són les que tu
dius, no? Però, per exemple, mira, aquesta història
és divertida. Crec que no te l'he explicat mai.
Al principi dels principis dels diaris es venien
a 6 cèntims tots a Nova York. I això és la història
de The Sun. Llavors va haver -hi un paio que
es deia Benjamin Day que va dir, escolta... saps
què, jo els vendré a un cèntim i hi posaré anuncis.
La cosa era megadeficitària al principi, però
va haver -hi un moment que va girar de sant i
el va fer rentable. Aquest va ser com el principi
dels principis en el qual es va veure que l'atenció
valia uns diners. Llavors, què va passar? Que
la resta es va adonar que, hòstia, aquest tio
té alguna cosa. És a dir, nosaltres podem fer
el mateix, podem vendre l'atenció dels nostres
lectors i posar anuncis també. Llavors, què va
passar? Aquí va començar com la carrera a la
decadència. Perquè, com que l'atenció era la
divisa comuna que totes elles jugaven, la conseqüència
següent d'això és que farem el que sigui per
captar l'atenció de la gent. L'any següent,
The Sun va publicar una història que va ser com...
Perquè, clar, què publicaven aquests diaris?
Només com crims, assassinats, homicidis, aquest
tipus de coses, no? I això no va ser suficient,
perquè clar, això era el que captava l'atenció
de la gent. No va ser suficient, sinó que...
Va haver -hi una expedició l'any següent a l
'Antàrtida. Em sembla que portaven un telescopi
nou per veure la Lluna. Estic parlant dels anys
finals dels 800. I The Sun va publicar una historieta
d'una setmana seguida amb fascicles, o sigui,
cada setmana entregada, explicant... les troballes
que havien tret amb aquell telescopi. Era tot
mentida. Va explicar com que hi havia gent per
allà d'una altra raça que tenien unes ales com
mig trencades i que feien un metre vint. Tio,
ho va posar allà simplement per vendre diaris,
no? I dius, ostres, això estava passant al 1800
que no teníem ni llum a les cases. I dius, ara,
amb tot plegat, clar, què passa? Quan poses això
a l'ideari de la gent, clar, és a dir, les...
conseqüències de segon ordre de tot plegat han
de ser encara més boges perquè el mecanisme de
captar atenció ha de ser més gran. I ho veus
amb el trencament aquest de l'esfera pública.
com es diu aquest paio? Habermas, que va acunyar
aquest tema de l'esfera pública, que va haver
-hi un moment en què tothom tenia una informació
o un context comú sobre el qual debatre i tenia
unes bases sobre les quals construir un diàleg
públic. Això ho veus com està trencant absolutament,
perquè la realitat que jo veig no té absolutament
res a veure amb el nen del cabell de bròcoli,
que m'ha fet molta gràcia el nom que has mencionat,
que veu en el metro. Perquè és que tu em parles
a mi de la atmosfera i jo no sé el que és i aquest
nen viu en ella. O sigui, és la seva única preocupació.
Llavors, això està molt bé que tothom tinguem
interessos, però això em sembla mega preocupant.
I veus com aquest tipus de discursos encara ho
porten més a l'extrem. És el que tu dius, està
en un nivell d'abstracció tan alt que no saps
si mai una cosa així pot arribar a tenir algun
tipus de... És a dir, em costa molt pensar que
algú és capaç de trencar un sistema democràtic
que porta 80 anys funcionant, de moment, sembla,
amb alguns detallets, però, home, sembla com
el període de pau més gran que hem tingut en
el món i amb més tranquil·litat. I progrés, malgrat...
Bueno, pau per qui, saps? Depèn del punt de vista.
Home, doncs sí, pau per tothom. A part de certs
conflictes aïllats, que sí que hi són, i a veure,
vulguis que no, porten bastant temps sent -hi.
Em sembla com que no estem a nivell global tirant
-nos els plats per sobre com ho estàvem fa cent
anys. És a dir, diguem que la interconexió entre
tots els països a nivell comercial ha fet que
no ens estiguem tirant bombes a nosaltres, que
era el pa de cada dia de fa 80 anys. A mi això
em sembla com que és un nivell de pau que hem
assolit, que és inaudit, no sé quina és la paraula,
però en la resta de la història. I dius, sí,
és cert, hi ha conflictes a nivell regional i
ojalà no hi fossin, A nivell global estem millor
si és cert que hi ha algunes excepcions o alguns
asteriscos al problema que s'han de solucionar,
evidentment, però possiblement és un camí que
no és blanc o negre, sinó que ha de caminar un
procés perquè funcioni al 100%. No sé si m'explico.
Sí, a mi el que em preocupa és que hem deixat
entrar fins a la cuina les empreses tecnològiques
que al final han acabat, o des d'allà fa molt
de temps, que estan... estan creant interferències
en els processos democràtics. Vull dir, ho vam
veure amb el Brexit, ho vam veure amb les eleccions
de Trump, ho hem vist en moltes altres eleccions,
eleccions de processos d'Àsia i de cops d'estat,
d'Àsia i Àfrica, sobre els quals no tenim cap
tipus de coneixement, però se sap del cert i
pels quals Facebook ha anat a judici. Clar, això
és el que em fa por, que de cop i volta tens
aquesta gent que ja s'ha infiltrat a la cuina.
Vull dir, el fet d'aquest Elon Musk, passagers,
tan panxo pel despatx oval de Donald Trump, quan
era una cosa que no havia fet mai ningú, o sigui,
a les compareixences de premsa, i de cop i volta
veus Elon Musk amb una gorra darrere del president,
tocant -li l'esquena, era com un... Ja no només
és un trencar protocol, el que t'estan dient
és que... allà hi havia algú que tenia agafat
pels ous a l'altre, saps? Al final no saps qui
és qui, eh? Però si hi ha ficat Elon Musk vol
dir que per allà darrere hi ha més gent, no?
O sigui, qui són els que no veus, no? Qui són
els Peter Thiel d'aquest moviment, que probablement
aquest és el més conegut i visible. tot i que
és una persona que està en segona línia, no?
En primera línia tindries la gent que li agrada
estar davant de la càmera i que, tot i així,
per exemple, Elon Musk està bastant més tranquil·let
i retractaret últimament, si t'hi fixes. Ja
no és com cada dia veure què collons ha dit avui
Elon Musk. Segurament ja li han dit, escolta,
o pares o t'haurem de xutar de Tesla i de les
empreses on estàs perquè estàs carregant -t'ho
tot. I en segona línia tens... Peter Thiel, però
qui hi ha en tercera línia? Qui són aquests altres
megavilionaris que són la gent que posa la pasta,
segurament també al caldo de cultiu ideològic
i que van fent més gran aquesta bombolla tan
perillosa que fa que després d'això collons
faci que les grans tecnològiques es posin de
genolls o no davant de... de polítics o inclús
els dictin l'agenda, no? No ho sé, a mi això
m'està fent bastanta por, què vols que et digui?
Però no penses que... Mira, vaig a fer un discurs
molt populista, però si et toca la loteria...
No, a mi si et toca la loteria jo mai canviaria,
jo seguiria fent el mateix. No, a mi jo potser
em compraria una caseta i els serviria la resta,
d'acord? Mític discurs del dinar de Sant Esteve,
d'acord? Però no penses que si... Tu ets capaç
d'amansar, no ho sé, una fortuna bilionària
amb bé. I ets conscient que formes part d'una
petita élite de persones que trepitjaran la terra,
que hi podries posar dintre un teatre, que han
creuat aquesta línia. Jo crec que t'has de sentir
especial. Jo crec que has de pensar que Déu ha
posat en tu aquesta quantitat de recursos perquè
facis alguna cosa a la terra. I aquest és el
motiu pel qual jo penso que... s'embarquen en
aquest tipus de projectes messiànics, com més
enllà del seu negoci, i volen tenir com un impacte
gegant a la Terra. O sigui, no veig bilionaris
que se'n vagin tranquils a la seva finca montana
i vagin a viure allà pel rest de la seva vida,
sinó que volen transcendir a la societat. I no
sé per què em dóna la sensació que és aquesta
idea que... No sé si el concepte és endiosat,
però Déu ha volgut que jo tingui això, per tant
jo he de fer alguna cosa digna amb aquest regal
diví que m'ha donat. I veig una mica d'això
en aquesta transcendència del món dels negocis
al món polític, de dir, escolta, algú allà dalt
m'ha donat això, sóc únic i per tant tinc que
fer alguna cosa amb tot plegat. Sí, de fet, et
recomano que et miris entrevistes a... Peter
Thiel, d'aquestes més... Ja no les recents,
eh? Les antigues, a partir del 2016, que és quan
comença a sentir -se una miqueta així, i de les
maneres de parlar que té, és com un... Bueno,
és certament preocupant. La teoria diu que la
gent ha arribat a un punt de riquesa... tu ja
no busques més riquesa, el que busques ja és
més impacte, perquè diuen, quina és la diferència
entre tenir mil milions de dòlars al banc i dos
mil? Absolutament cap, o sigui, tu tens cobertes
totes les teves necessitats, no t'has de preocupar
mai més pels diners, cap persona que depengui
de tu en un, dos, tres ordres de magnitud, perdó,
de connexió, s'haurà de preocupar mai més pels
diners, o sigui, és una cosa bastant fora de
lo que podem arribar a concebre, aleshores ja
no persegueixen més diners, o sigui, la gent,
a partir d'un cert llindar de pasta deixen de
perseguir els diners, el que busquen és la influència,
el poder, el poder dir, val, ara, com dius tu,
em sento Déu, si realment tinc tant poder, o
proven a veure de la copa del poder i diuen,
ostres, si he pogut influenciar aquesta gran
empresa perquè faci això, simplement perquè jo
tinc tanta pasta, ara vaig a provar a fer -ho
amb una altra empresa, després una empresa més
gran, després una ciutat, després un país, i
veuen que cada cop poden aconseguir més coses,
al final és... És un joc de poder, val? Clar,
no hi ha hagut a la història encara tants casos
de gent que hagi pogut fer això, per tant, no
està tan estudiat. Per tant, no sabem què és
el que pot passar. Sí que hi havia passat amb
els milionaris i bilionaris, no? Però amb gent
tan poderosa a nivell, no només de pasta, sinó
d'influència... i que tinguin la tecnologia
a la seva disposició perquè tenen les dades i
tenen accés a és el primer cop a la història
que passa i per tant també és és desconcertant
en aquest sentit no ho sé a mi això és d'aquelles
coses que em deixa més preocupat d'avui en dia
i dels propers mesos, anys i tal i la puta és
això que les Les conseqüències que tindrem, algunes
no les veurem fins d'aquí molts anys, però algunes
ja han arribat, ja s'han arrastrat cap aquí,
ja han perculat cap a les nostres capes i les
estem veient amb el canvi de tendències, és a
dir, la gent ara està abraçant unes idees molt
més xenòfobes, reaccionàries, misògines, i l
'estem començant a acceptar perquè la finestra
d'Overton està canviant. I a mi això em fa prou
por, perquè dius, ha canviat, però és que no
ha parat, s'està desplaçant aquesta finestra.
Hi ha moltes més coses que arribaran, que encara
no en som conscients d'això. Però, mentre la
gent que controla la distribució i la generació
de contingut siguin gent que està íntimament
relacionada amb la il·lustració sinistra, amb
aquest moviment tan reaccionari, poc tenim a
pelar. la resta del món, saps? És una guerra
que no sé com aconseguirem frenar una progressió
que no sé com, o una regressió en aquest sentit,
a nivell de valors, que no sé com podrem parar.
Si només una cosa per tancar, hi ha un comentari
al YouTube que m'ha fet molta gràcia. Saps quin
és l'anagrama de Peter Thiel? Derrepta'l.