Bueno, va, fem coses sèries. Tio, no riguis,
hòstia. No diràs allò de la gent de la Bona Nova
que de tant en quant ens surt algú que s'ha
arreglat? Això jo no ho he dit mai. Escolta.
No ho he dit mai. Quants amics i familiars perdràs
si dius això en públic? Déu meu. Què passa amb
el lloguer de cotxes? Perquè són de la Bona Nova
aquests del lloguer de cotxes o no? Hòstia, he
tingut... Vinc de... Bueno, vinc carregadet.
però tampoc vull monopolitzar l'episodi perquè
anàvem a parlar de cotxes, de cotxes xinesos,
perquè la veritat és un tema que em té una mica
fascinat i qui millor que m'ho expliqui que
tu, abans que fer deep research i tot això, he
dit, no, calla, calla, tira això, aquest prompt,
tira -li al Marc en directe i a veure què t'explica,
perquè he vist coses interessants. No, què ha
passat amb el lloguer de cotxes? Doncs que he
fet la primera escapada familiar ara a l'estiu,
i vam decidir llogar una empresa molt low cost.
Per temes de disponibilitat també, eh? Preu,
dius, hòstia, al final t'estalvies d'això.
I havíem tingut experiències bones amb empreses
similars, però amb aquesta no l'havíem llogat
mai, no? Total, que vaig a buscar el cotxe, i
lo típic, no?, que té alguna rascada. tots els
cotxes de lloguer tenen rascades, ja per inèrcia
ja ni m'ho miro perquè ho tinc, el contracte
normalment ja et venen marcats, el contracte
sí, tu agafes un Sixt, els Sixt normalment estan
superbé els cotxes, però un Eurocar, un Hertz,
no sé què, tots aquests, ja agafes el contracte
i ells mateixos ja han fet la feina de marcar
les coses que estan fotudes al cotxe, tipic copet,
tipica rascada, fallida pintura, etc. I res,
vaig anar i vaig dir que, escolta, el contracte
posa que està tot bé, Però no, està tot bé, saps?
Però no li vaig fer fotos ni vídeos, si no tinc
evidència fotovideogràfica del tema. Van dir,
no, és normal, tots els cotxes tenen alguna cosa,
saps? I dic, bé, doncs sí, és veritat. Total,
fem el viatge, tornem, i a l'hora de tornar
-lo, i de fet, perdona, ja em va estranyar que
normalment t'acompanyen a veure el cotxe i ho
revisen amb tu. Aquí no, aquí agafa el cotxe
i fot el camp, saps? I a l'hora de tornar -lo,
van insistir molt, quan l'agafava, de l'hem
de revisar abans de baixar. Saps? Abans que el
vagis al pàrquing, l'hem de revisar. Saps? I
vaig dir, me'n vaig a poder a Sucarrim i hauria
d'haver ja aixecat algunes sospites, això. Però
en aquell moment, mira, tio, tenia pressa, també
és el que passa quan viatges amb un nounat, saps?
Era com un, hòstia, teníem ganes de marxar i
la veritat és que el temps, doncs, el temps és
limitat, no? I la paciència també. I... total,
que el torno i ja diu, hòstia, mira, aquí hi
ha una rascada, aquí hi ha un no sé què, aquí
hi ha un no sé quant, doncs jo he pensat, dic,
vol dir que... que això és normal als cotxes
i tal. Diu, no està el contracte. Diu, a mi,
com em pots explicar el que vulguis, però ho
has fet tu, saps? I jo dic, home, no sé, tu tens
alguna evidència que vosaltres m'heu entregat
el cotxe bé? Perquè, si no, anirem a mirar els
vídeos del pàrquing, saps? Vull dir, i el tio,
que no, que no, que tot... A més, em va dir,
textualment, tots els cotxes que dèiem són nous.
Jo vaig pensar, sí, clar, cada cop que ve algú
a llogar, a una empresa a l'ocós, tots els cotxes
són nous. Bueno, total. que directament ja em
treu una factura de 800 euros, saps? Aquí tens,
saps? Has de pagar això. Bueno, s'ha de pagar,
no, perquè ja tenia un dipòsit de 1 .200 euros
que havia deixat. Ja ho, saps? Automàticament
ja m'han substret 853 euros del compte corrent,
saps? I res, total, que ara estic anant a recórrer
tot això per totes les vies possibles perquè
dic, bueno, em sento estafat. Aleshores mires
aquesta empresa. de fet, la pots anar a mirar,
és una empresa que es diu Record Go, i està al
carrer Rosselló número 9, i mira, i totes les
reviews de Google Maps són d'això i pitjors,
coses molt pitjors que això, però que aquesta
és la mínima que et fan, saps? I, bueno, hauria
d'haver mirat les reviews abans d'agafar el
cotxe aquí, saps? I mira, lo barato ha salido
caro en aquest cas, mira que jo no soc mai d
'agafar coses low cost, precisament per aquest
tipus de coses, però mira, de vegades et va bé
per conveniència els dies, t'encaixa el tipus
de cotxe, no sé què, i... I mira, tot el que
havíem estalviat amb això ens ha sortit a devolver.
I quina curiositat tenies? Què és el que et pica
la curiositat? Vam agafar un cotxe cinès i sí,
en vaig veure divers. El dia que estàvem llogant
vam començar a veure tot de marques que no enteníem
amb la Judit. Aquesta marca quina és? Aquesta
marca què és? I anàvem mirant i posava que eren...
que eren tot de cotxes xinesos, no? I semblava
que estava molt bé, tenien bones rèvies i tal,
i dic, hòstia, doncs això és que estan fent una
entrada al mercat aquí, perquè clarament pel
mateix tipus de cotxe, un cotxe d'aquests familiars
així grans i tal, eren molt més barats que la
resta, però no semblava que fos per... per res,
ni a nivell de característiques, ni de preu de
cotxe, jo entenc que és més una estratègia de
màrqueting del pal pos als de preu més baix,
perquè no n'hi ha a conèixer la marca, i...
i ja està, no? Perquè... cotxes molt més petits
et sortien més cars, no? I hi havia un factor
risc, no? Que era dir, ostres, clar, no hem agafat
mai aquest tipus de cotxe, no sabem si ho sortirà
malament, i a veure què ens donen, no? I la sorpresa
és que realment ha estat un molt bon cotxe, la
veritat. La marca crec que és un... Omoda, pot
ser? Omoda pot ser. Omoda. I llavors la meva
curiositat venia pel fet aquest de dir què està
passant amb els cotxes de noves generacions,
no? Que una empresa com Apple, ja veus, això
et tocarà de prop, no? Prova de fer un cotxe
elèctric i desestima el projecte. En canvi, a
la Xina, fins i tot una empresa d'ambientadors
ha acabat fent un cotxe elèctric que és un dels
millors del mercat. I què està passant a la Xina
amb els cotxes elèctrics? És una bona pregunta
que m'agrada que em facis. O sigui, a veure,
el titular és els cotxes xinos han arribat i
funcionen bé, no? Seria aquest el titular. Correcte,
correcte. Tu surts amb la impressió que els has
provat i doncs el vist si plau i veus que estan
pertot arreu, que hi ha moltes marques que no
coneixes, no? Hòstia, el BYD, hòstia, l'Omoda,
que si ara hi ha el Xiaomi... I per la carretera
ens hem creuat bastants, saps? Vull dir que,
hòstia, no els havia vist mai de cop i volta.
Estic veient un porró, bàsicament. Si vols, per
fer -ho, la versió més simplista de la resposta
és que el motiu pel qual tot això està passant...
podríem dir que és Tesla. I a partir d'aquí
podem començar a construir la història, però
ara veuràs per què. Això és un raonament molt
simplista. Et segueixo. Però ara te'l desgrano
i veuràs com es pot arribar fins aquí. Per entendre
per què aquests tios estan al mercat ara i ha
desbancat d'una manera tan notable el mercat
europeu que fins ara era l'absolut dominador
de la indústria de l'automòbil, és a dir, aquesta
excel·lència alemanya que tots coneixem, a veure,
pots tirar tan enrere com vulguis, saps que a
mi m'agrada tirar molt enrere, però... Ja simplement
com per l'entreteniment de la gent no tirarem
tant enrere. Simplement és important entendre
com abans estava estructurada la indústria de
l'automòbil. Abans, com era? O sigui, l'antic
paradigma. Els cotxes tenien una cosa que es
deia motor de combustió. Motor de combustió és
una anomalia gegant dins de la indústria. Com
tu saps, totes les coses porten motors. La nevera,
la rentadora, l'aire acondicionat i res porta
un motor de combustió. Llavors també t'has de
preguntar una mica per què, no? Curiosament,
al principi dels principis, i ara sí que en remonto
per un moment molt petit als inicis de la indústria
de l'automòbil els anys 1900, els cotxes elèctrics
i els de combustió anaven pràcticament a la part.
És a dir, no estava molt clar quin dels dos s
'imposaria. va ser amb la introducció del Model
T, que per diversos motius diferents, com ara
el seu motor era modular, es podia treure i el
podies fer servir a la granja, que es va desenvolupar
molt més ràpid la infraestructura de repostatge,
i després també, que era molt més barat, es va
acabar imposant, i llavors és aquesta cosa que
una vegada un s'imposa ja és un guanyador únic
d'aquests, no? Vull dir que no hi ha espai per
un duopoli aquí. Fins aquí, això ha estat la
tònica fins als principis dels 2000. Llavors,
què passava? Que un motor de combustió és una
peça d'enginyeria increïble. Únicament comparable,
jo crec, amb un rellotge mecànic d'aquests automàtics
que... requereixes d'una enginyeria i un càpex
per desenvolupar increïble. I molts pocs tenien
aquesta capacitat. Grups alemanys, tots coneixem
Grup Volkswagen, Grup BMW, Grup Daimler, japonesos,
alguns americans... Però què passa? Que tota
la indústria s'organitzava al voltant d'aquesta
màquina tèrmica. Llavors, quan tu miraves un
cotxe dels de sempre, dels amb un motor de combustió,
tot ell... Era una sèrie de concessions cap a
refrigeració, transmissió, ubicació del motor,
tot estava pensat per fer funcionar aquest motor.
Llavors això va crear una cosa molt interessant.
I aquí és on ve el punt, jo crec, més important
de l'episodi. I és, aquests grups tenien una
barrera gegant d'entrada perquè sabien construir
aquests motors. Però realment l'únic que feien
era construir el motor. L'únic. No feien res
més. Ho estic exagerant, però no tant. Llavors,
què van fer? Tota la resta ho subcontractaven
al que es coneix històricament com el subsector
de l'automòbil, que són un entramat gegant de
fabricants que et fan des dels interruptors de
l'elevalunes Eléctrico, les palanquetes dels
limpiaparabrisas, les manetes perquè t'agafis
aquí dalt a la porta, els seients, ho fan tot.
i ells l'únic que fabriquen d'alguna manera
és el motor i llavors ho ensamblen tot i li posen
la xepeta del cotxe. Llavors això tenia dues
conseqüències molt grans. La primera és que,
un, el motor de combustió és el teu protector
major de la indústria perquè tot gira al voltant
d'aquest motor i si no el saps construir no
tens manera d'entrar. Dada interessant, l'última
empresa americana de vehicles en sortir a la
bolsa va ser Ford l'any 56. La Següent va ser
Tesla més de 70 anys després. Amb això que t
'està dient, t'està dient, aquí no entrava ni
Déu. O sigui, aquí hi havia tres tios que jugaven,
a partir d'aquí es va crear el subsector de
l'automòbil, no? Aquesta és la primera cosa
i la segona és que, clar, això té una conseqüència
directa al fet que tu... creïs el bloc motor
i després subcontractis tota la resta, i és que
cadascú fa una mica el que li surt dels ous.
Llavors, què passava? Que el tio que et donava
els seients, te'ls donàvem un controlador per
fer -los moure. El tio que et donava els retrovisors,
te'ls donàvem un controlador per fer -los moure.
El tio que et donava l'elevalunes elèctrico,
te'l donàvem el seu controlador. El del climatitzador,
el mateix. I bla, bla, bla, infinitament. Què
passa? Passen coses com el 2020, després que
es trenqués la cadena logística i tota la producció
en el Covid, Què és el que va passar? No sé si
recordes que hi havia mils de cotxes estesos
en els descampats perquè a un li faltava un microcontrolador
d'una porta, a l'altre li faltava un microcontrolador
del compte quilòmetres. Llavors, què va portar
això? Clar, eren components que estaven totalment
atomitzats i aquí es va posar de manifest que
qualsevol falla de la cadena logística et portava
a aquests cotxes de botella tan gran. I també
es veu... com els mètodes de producció tradicionals
dels cotxes havien estat sempre, històricament,
molt lligats a aquest tipus de fabricació. Per
exemple, tot el rotllo del just -in -time no
és més que tu m'estàs portant les coses quan
les necessito i llavors, d'alguna manera, és
per no trencar els estocs i que la cadena segueixi
funcionant, però sempre amb aquesta debilitat
d'aquesta descentralització. Tot això és el
que hi havia pre -Tesla, d'acord? I dic Tesla
molt... agudament, perquè sé que abans hi havien
hagut altres coses, però ningú va canviar, és
a dir, ens agradarà més o ens agradarà menys
l'empresa. El que és una realitat és que sense
ella possiblement tot hagués seguit. A veure,
mai pots atribuir una causalitat tan directa,
no? Però no hi ha hagut cap altre que hagi ratat
d'una manera tan directa l'estatus quo del...
de la indústria automòbil. Fins aquí bé, encara
no he començat ni a explicar els dos vehicles
xinesos, però ara veuràs on estan les dues coses
importants. Segueix, fins aquí bé, fins aquí
bé. Va, què passa? La història de Tesla hi haurà
que arrencar el 2003, una cosa així, però no
és fins al 2009 que comença a sortir com mass
market el Model S, abans va sortir el Roadster,
però bueno, la idea és la mateixa. Quina és la
idea? Tesla fa dues coses, en grans trets. La
primera és que substitueix el motor de combustió
per un motor elèctric. canviar el... no sé com
es diu el drivetrain en català. Tren de conducció,
no ho sé. El tren de rodatge. Tren de rodatge?
Sí, el tren de rodatge, sí. Digue'm -li així,
què més dona? Digue'm -li així, digue'm -li tren
de rodatge. Sustitueix el sistema convencional
per un sistema elèctric i el segon i més important
és que abraça aquesta idea del ordinador amb
rodes. Què vol dir això? I aquest és el punt
més important de tota la conversa que tindrem.
i és que desfà el model aquest d'un controlador
per cada cosa i unifica tots els controls del
cotxe sota un xip, igual que funciona un mòbil.
És a dir, tots hem sentit aquest rotllet de «Ah,
és que un Tesla és un mòbil amb rodes, jajajaja».
És una collonada, perquè no és veritat, però...
En la metàfora pura aquesta de hi ha una unitat
central de computació que gestiona absolutament
tots els controls del dispositiu, sí que ho és.
És ben certa i és el que... Totes les coses que
veiem en els Teslas que ens fan gràcia i que
ens agraden són conseqüència directa d'aquest
detall d'implementació. És a dir, aquesta idea
que no hi ha un controlador per cada cosa, sinó
que hi ha un controlador únic que ho gestiona.
Absolutament tot. I totes les seves coses divertides
que apareixen al voltant, el rotllo que es pugui
actualitzar així a motes directament, tota la
gestió integral de les seves funcionalitats dintre
del vehicle, l'accés remot, absolutament tot
el que deriva d'això és conseqüència d'aquesta
idea. Per què és tan important això? Perquè això
agafa absolutament a contrapeu... els fabricants
de tota la vida. Per quin motiu? Perquè, un,
la cosa que els feia més protegibles i més...
havia perpetuat el seu domini, que era el motor
de combustió, deixa de ser important. No és que
no sigui important, és que no importa. Si ens
fixem a nivell d'enginyeria, no és que sigui
difícil o fàcil fer un cotxe elèctric, però tira
aquestes barreres. al terra, perquè ara bàsicament
el que tens és una rentadora amb rodes. O sigui,
literal, tens un motor elèctric que és la cosa
més fàcil de fer del planeta i és la cosa més
comuna del món. Vull dir, una cosa que tenia
mils de peces per fabricar -se com un motor de
combustió passa a convertir -se en un meló que
gira i és un motor elèctric. No té més. I la
segona cosa és que... tota aquesta entelequia
del subsector de l'automòbil, és que deixa de
tenir sentit. És curiós aquest punt, perquè és
aquesta idea del pèndol que li agrada tant al
Roger. És molt curiós perquè, de la mateixa manera
que quan la indústria de l'automòbil comença
extremadament modular, evoluciona a ser... extremadament
integrada, fins al punt que està l'anècdota,
que és real, que Ford fabricava els seus pneumàtics,
es torna a modularitzar de nou amb l'entrada
de General Motors i de la fabricació amb xapa,
amb planxa, i ara sembla que cada vegada torna
a aparèixer més valor amb el fet d'integrar
verticalment una altra vegada els components.
És a dir, aquí el pèndol s'ha mogut de dreta
a esquerra, amunt i avall. I tot això que estem
explicant és per dir que Això agafa absurdament
a contrapeu a tots els fabricants tradicionals,
digue'ls -hi Volkswagen, digue'ls -hi fabricants
americans, digue'ls -hi japonesos, i obre les
portes a una indústria xinesa que ara resulta
que per posar un cotxe en producció ja no tenen
que passar per peatge del motor de combustió,
tot el que s'havia d'invertir per posar en
producció una peça d'aquestes en els cotxes,
i clar... Què passa? Que resulta que ara no és
que fossin dolents en fabricar allò que també,
sinó que resulta que en fer el que es necessita
per aquesta nova generació de cotxes, que són
bateries a escala, motors elèctrics i software,
són extremadament bons. És a dir, d'alguna manera
Tesla els hi ha posat en bandeja o els hi ha
explicat com es fabrica un cotxe, no? Perquè
és que inclús totes aquestes... idees que t'estic
tirant van més enllà del vehicle, sinó que es
traslladen a la fàbrica. O sigui, històricament,
la fàbrica d'un cotxe, que és aquesta cadena
de muntatge que has vist de tota la vida, sí
que té una raó de ser pel volum i per l'embargadura
del producte, però també està totalment vinculada
al que t'explicava abans del just -in -time,
de les peces que anaven entrant en cert punt
de la cadena. A dia d'avui, un cotxe? té més
a veure amb com es fabrica un iPhone que una
altra cosa. I qui són els especialistes en fer
aquestes coses? Si els hi hem explicat nosaltres,
macho. Llavors, aquesta és la història de per
què els cotxes xinesos han relegat d'aquesta
manera els grups històrics de la enginyeria i
l'excel·lència alemanya a un segon pla. És a
dir, a dia d'avui el cotxe que domina els carrers
no és el Volkswagen Polo, que veiem tots, i el
Volkswagen Golf. És curios, eh? difícilment veuràs
un Volkswagen Golf pel carrer. Quan era el cotxe,
tio, que tenia tothom, si tothom tenia un Golf.
I ara, és que no se'n veu ni un. Però és que
amb raó, és a dir, els cotxes han evolucionat.
És a dir, hi ha una tendència de consum que pràcticament
ara s'assembla menys a una peça d'enginyeria
i s'assembla molt més a un producte de consum.
És allò que abans els cotxes... s'obsessionaven
per les prestacions, després es van obsessionar
pel consum i ara sembla que és veure quant de
gran és la pantalla que tens a dintre. I és molt
curiós, és molt curiós perquè això ha obert la
porta als xinesos a que puguin crear un producte
que per ells abans era impensable i és que resulta
que els hi han posat... És allò com que els hi
ha caigut... perquè és realitat, a la porta de
casa, no? Algú els ha deixat allà i els ha dit,
mira, ara resulta que els cotxes es fan com vosaltres
sabeu fabricar les coses. O sigui, simplement
heu de ser molt bons fabricant bateries, són
els millors, i heu de ser molt bons fabricant
producte digital. Saben una cosa o dues. I aquesta
és la història pel qual has llogat una moda.
Però jo aquí veig una certa desconexió entre...
O sigui, primer, gràcies per la lliçó històrica
i per posar -me al dia, i té tot el sentit del
món. Però jo veig una certa desconexió en...
Tot aquest progrés que estem veient, que sembla
que el mercat avança i que estan tant el cotxe
elèctric com els cotxes xinesos, com el subset
d'aquest conjunt, estan agafant més rellevància,
per què està tan fotut o per què la gent està
comprant menys vehicles que mai? M'explico.
Wallbox està bastant en la merda. Jo havia invertit
en una empresa que feia... També temes d'estacions
de càrrega per vehicles elèctrics als nòrdics,
que es deia North, i no han acabat molt bé, tampoc.
O sigui, veig com que hi ha molt progrés, hi
ha molta inversió, hi ha molta innovació. Sembla
que ara ja és més raro que mai trobar un cotxe,
ja no un cotxe de benzina, sinó un cotxe inclús
manual. Ara vas agafar tots els cotxes elèctrics,
tots els cotxes porten grans innovacions, les
marques aquestes... Han canviat els taxis de
Barcelona cada cop que veus més Teslas. No obstant,
el sector no està bé, en realitat. És que la
gent compra menys cotxes o que encara estem en
aquella fase de la innovació que s'estan fent
els grans progressos, però que la gent és reticent
a comprar -los. És un molt bon punt aquest. Hi
ha diverses coses que són importants aquí. Primer,
1. Malgrat saps que a casa me ve un Tesla, no
tinc absolutament cap interès o parcialitat amb
cap dels dos grups, al contrari. O sigui, jo
saps que de sempre he sigut un gran amant dels
cotxes de gasolina. És això el que em va portar
a la indústria, més que una altra cosa. Malgrat...
Per mi és una evidència que... dintre de 10 anys
mirarem enrere i els veurem com un anacronisme.
No és un desig, o sigui, crec que és una realitat
o és una evidència que és imparable, no? I per
què? Sempre et dic l'anècdota aquesta que moltes
vegades, després d'agafar el cotxe que tinc
per casa, que sí que és un vehicle elèctric,
quan agafo un cotxe de gasolina a mi em dóna
la sensació que literalment està trencat, o sigui
que no funciona bé, saps? Sí, sí, sí. però ho
veus en moltes coses, no? És a dir, amb la precisió
amb la qual els motors transmeten, no?, el parell
a les rodes, amb los silenciosos que són, és
a dir, veus, hòstia, i no només això, no?, sinó,
a més, hi ha coses que són molt evidents, no?,
el fet que requereixen menys manteniment, no?,
perquè tenen menys peces mòbils i no necessiten
canvis d'oli, els frens es desgasten menys,
perquè frenen de forma regenerativa. També és
veritat que... són més eficients en la conversió
d'energia, és a dir, un motor tèrmic és molt
poc eficient i, per tant, per unitat emmagatzemada
són vehicles més eficients. També és innegable
que són més econòmics de fer funcionar que els
cotxes de gasolina, o sigui, perquè la gasolina
és més cara que l'electricitat per la mateixa
distància recorreguda. El que sí que és veritat
és que l'adopció és lenta. Per què? Perquè aquesta
idea de que... paro a la gasolinera, tardo 10
segons i estic tornant a córrer, per molta gent
és una necessitat, no és un caprici, i diguem
que la tecnologia està pràcticament allà, però
no està allà. per què no estar allà? Perquè,
1, estem lluitant contra potser 100 anys de desplegament
de benzineres, i vulguis que no, aquí hi ha moltes
hores i molts euros invertits, per tant, és difícil
lluitar del dia 1 contra això, és fantàstic si
has tingut l'experiència de viatjar de supercarregador
en supercarregador, Tesla és fantàstic, jugues
com el joc de la OCA, cada vegada hi ha més estacions
aquestes de la mateixa potència, i és el mateix,
i és fantàstic, però vulguis que no, doncs escolta,
en lloc de ser Dos minuts és una parada de 20.
I és innegable. Hi ha molta gent que per això
és un problema. Més problemes, home. Mira, aquesta
idea és divertida. Tu, quan vas per Barcelona
i vas caminant, jo crec que veus molts Tesles.
I quan dic que els veus, vull dir que es noten,
no? I vehicles elèctrics, sobretot, en general.
Però et dic Tesles perquè són molt icònics en
el seu disseny. I els veus pel carrer circulant
durant el dia. Però, en canvi, si et fixes, per
la nit aparcat, no en veus ni un. No! Ets incapaç
de veure -ho. No la parques al carrer. Clar,
quina és la conseqüència de no la parques al
carrer? És que a casa possiblement tens un carregador.
Per tant, si ets una persona que parca el cotxe
al carrer, tenir un Tesla per tu és una putada.
Però ja no és un problema de no aparcar -lo al
carrer. Ja et dic, un Tesla no és un vehicle
car. O sigui, és més car, no ho sé, un equivalent
alemany de la seva gama que no pas un Tesla. Però
no la parques al carrer perquè és una putada
tenir un vehicle elèctric que no pots carregar
a casa. Perquè és una angoixa constant. Si a
mi algú em preguntés, escolta, tu em recomanes
a mi un vehicle elèctric si no tinc un carregador
a casa? Jo li diria no, mai a la vida. Mai a
la vida li diria, escolta, compra't un híbrid
endollable si tantes ganes tens. Però jo no em
ficaria en aquest problema. Clar, un dels grans
avantatges de poder -lo carregar a casa és que
sempre s'usa amb la bateria plena i a sobre,
òbviament, és que és molt barato de carregar.
Però... Si no tens un carregador a casa, es fa
molt difícil justificar la compra d'un vehicle
elèctric, a menys que tinguis unes condicions
molt especials, jo què sé, que tinguis un carregador
gratuït de l'Ajuntament davant de la porta,
d'acord? Però es fa difícil, i clar, vulguis
que no, t'estic començant a donar arguments
de cosetes que estàs segmentant una mica el mercat
potencial al qual t'adreces, no? Llavors, sí
que és veritat que... Aquests vehicles han gaudit
d'una legislació molt favorable, ajudes, que
si són zones de baixes emissions, que si no et
cobro la zona blava, però també és veritat que,
per altra banda, Si tu tens un marcat potencial,
però en aquest marcat potencial li comences a
posar peros i barreres, és a dir, no, és que
l'has de tenir en la plaça de parking a casa,
no, però és que has de fer viatges poc sovint
o amb una autonomia de tant, perquè si el vols
carregar en destí, doncs has d'estar segur que
hi hagi un carregador. A veure, són cosetes que
a poc a poc et van restant marcat potencial i
jo crec que això està torpadejant, si aquestes
paraules existeixen, la seva implementació. Que
és inevitable, per mi és inevitable. És a dir,
per mi que el futur del vehicle és elèctric és
una cosa que no és discutible. El que passa és
que jo crec que possiblement no és tan ràpida
l'adopció com molts havien peticionat. Per què
no? O sigui, al final jo veig que és un tipus
d'innovació que trenca molt amb el que hi havia
abans i és veritat el que dius tu, eh? Quan parles
a pensar, ja no, no avui en dia perquè totes
aquestes coses estan bastant solucionades, però
la gent que, els primers que van agafar un cotxe
elèctric fa, no sé, tio, digue -li 10 -15 anys...
Déu -n'hi -do en quin fregat es fotien, no?
Perquè no tenies tants punts de càrrega. Ara
vas a qualsevol lloc, tio, i fins i tot el súper
del barri té un punt de càrrega, no?, en aquest
sentit. Vull dir, vas a qualsevol aparcament
de Barcelona o dels hotels, inclús qualsevol
hotel de Catalunya, més o menys. Ha de ser molt
petit perquè no en tingui. benzineres, etcètera,
etcètera, en tenen. Llocs d'interès, museus,
històries, en tenen. Vas eliminant aquestes barreres
i tot i així la gent no ha acabat de comprar.
A mi em fa pensar quan va arribar Airbnb, per
exemple, que al final, si t'hi fixes, hi ha
un paral·lelisme a fer, que és el de dir, no
m'atreveixo perquè, clar, Airbnb, tot i que
al principi, per exemple, també estava com molt
subpensionat, o el Venture Capital et sortia
més barat que un hotel. i et venien una experiència,
però en realitat hi havia una part que era de...
Hi havia moltes barreres, no? Tu arribaves a
un Airbnb i t'havies de... t'has de cuinar,
tu, al menjar, no? Totes aquelles coses... El
checking, doncs potser de vegades era complicat,
tio, era com... t'has de coordinar amb la persona
perquè et donin les claus, no sé què, o vés a
trobar un, els collons aquests de candaus on
et ficaven les claus, que no el trobaves, hòstia,
arribes a la nit cansat amb les maletes, posa't
a donar voltes pels carrers, a trobar, a veure
si trobes aquell candau i que sigui el correcte,
que la combinació no funciona, etcètera, etcètera,
el wifi moltes vegades era dolent, no sé, l'experiència
realment no era molt bona, la dels que havíem
vist, o sigui, i jo ara mirant -ho en retrospectiva,
penso que de tots els nervis que he agafat a
la meva vida, no en recordo cap. De dir, uau,
que bé que he estat aquí. Potser un o dos, per
dir he estat bastant bé. Però mai allò de, uau,
quina passada. Per què? Perquè al final també
et venien moltes coses que eren aquestes barreres
que dius tu, aquestes friccions. No obstant,
ha acabat penetrant al mercat, perquè segurament
per conveniència, i perquè no estem parlant de
no fas un pagament de 30 .000 euros amb Airbnb,
o sigui que al final no et fotran l'aire a les
vacances i l'Airbnb no et surt malament més
que un hotel que et surti malament, sinó que
és, bueno, l'allotjament no m'ha anat bé. Però
és veritat que per algun tipus de conveniència...
vam acabar trencant aquestes barreres mentals
potser perquè volíem que funcionés aquest tipus
d'innovació i l'altra és perquè al final jo
crec que hi havia un creuament de conveniència,
d'un preu baix i d'un moviment pendular dels
hotels s'han passat amb això. I aleshores no
sé si aquí també està passant exactament el mateix,
però entenc que la sensibilitat al preu aquí,
hòstia, és que és molt més alta. Jo si ara m
'he de comprar un cotxe... No sé si me'l compraré
100 % elèctric, saps? No en tinc ni idea. Vull
dir, no m'he posat a mirar -ho, però entenc
que hi encara segueix a venir molta fricció per
aquests temes que dius tu, no? O sigui, el temps
de repostatge, l'autonomia, el tema aquest que,
si bé tot està centralitzat i, per tant, és més
convenient... És veritat que un canvi de se't
fot una peça i probablement és més fotut, no?,
en aquest sentit, que no és allò que puguis canviar
tu mateix. No pots canviar les llums tu mateix
com feies abans o canviar segons quin tipus de
coses que feies quan els ordinadors no eren,
ai, quan els cotxes no eren un ordinador i aquí
acaba el moment polla vella, no? És a dir, fa
falta més empenta de la demanda perquè passi
aquest tipus d'innovació versus un servei. on
fa falta menys empenta de demanda i potser només
empentant -ho des de l'oferta acaba passant.
No sé si s'ha entès el meu punt. S'ha entès
molt bé i, de fet, mira, no ho havia pensat mai,
però el paral·lelisme amb Airbnb és bo, és molt
bo, perquè, tornant abans amb el que et deia
de la integració vertical de les coses, és que
et pones molt important. Quan vols fer alguna
cosa nova, molt trencadora, és tan important...
tenir aquest control de tota la cadena productiva,
és a dir, de tota l'experiència de la baixa,
i et posaré l'exemple, no? Quan tu fas un viatge
i utilitzes la xarxa de carregadors de Tesla,
l'experiència que t'endús és tan bona, és a
dir, només simplement escrius en aquella pantalla
i dius, escolta, vull anar a Logroño, no? I et
diu, mira, pararàs aquí a tal hora, arribaràs
amb tal càrrega, pararàs durant 23 minuts, sortiràs
amb tant càrrega, la següent parada serà allà,
arribaràs amb tant, i dius, tal com t'apropes
al supercarregador, et diu, escolta, s'està
ja precalentant la bateria perquè puguis calentar
més ràpid, tal com arribes, o sigui, sense que
tinguis que esperar res, enxufes la manguera,
no has de parlar amb ningú, cap tipus de targeta,
absolutament res, o sigui, funciona automàgicament,
val? Vull dir, l'experiència és brutal, no?
I és aquesta idea del producte integrat. Clar,
a la que et surts d'aquest món... és el Far
West, en la seva pitjor versió. I això ho he
parlat moltes vegades amb els meus pares, que
sí que són propietaris d'un vehicle elèctric,
i és com una persona gran que es tingui que...
Enfrontar amb aquesta idea de tenir -se capaix
a les aplicacions, veure com funcionen, ara que
si estic en el punt de carga, ara si l'enxufes,
no saps com va aquesta gent d'essa, o per què
no, que és del Moeve o no saps si és d'Iberdrola.
És un liu, és un liu. Una vegada et surts d'aquesta
experiència perfecta que ha ideat Tesla, és molt
complicat, no? I és el que tu dius, no és tan
fàcil com arribar a la gasolinera. I dir -li
lleno de 95, saps? És que vulguis que no això,
et vas restant mercat potencial. És que ho veig
cada vegada, i ara més enllà dels vehicles elèctrics,
la manera tan agressiva que s'està digitalitzant
l'economia i la gran barrera que suposa per
la gent més gran, a mi aquest tema em sembla
fascinant. I inclús em sembla com... quant d
'agressiu estan sent les marques en empotxar
aquest tipus d'experiències que són absolutament
inaccessibles per la majoria del públic, inclús
gent jove de la nostra edat, però que no està
acostumada a gestionar aquest tipus de coses.
Això és una cosa, el bike elèctric, i crec que
ens hem anat una miqueta per una tangent aquí,
però ja crec que és el que dius tu, el futur
del cotxe serà elèctric o no serà, però... Però
a mi el que em té fascinat és els vehicles xinesos,
per tant, que estan oferint un producte ja no
igual, sinó millor que els seus equivalents americans
i d'altres països per una fracció del preu.
Com es percep això? Si tu creus que realment
acabarem tots conduint cotxes xinesos i que...
I sobretot com es treu la Xina aquest estigma
que ha tingut sempre d'allò és còpies, bueno,
bonito, barato, o ni tan sols és bueno, simplement
és com són còpies barates que no funcionen bé.
Quan tu dius que la qualitat d'aquests cotxes
és altíssima, en aquest sentit, que és una cosa
que s'havia històricament atribuït als alemanys
o inclús als japonesos, allò d'un cotxe japonès
és indestructible, doncs si això, com aconseguirà
el mercat dels cotxes xinesos? aconseguir la
nostra quota de cartera. Clar, aquest punt és
molt bo. Primer el que comentàvem abans, és a
dir, punt número 1, li has servit amb una bandeja
de plata a la indústria xinesa i has dit, mira,
ara, el que tu saps fer millor és el que més
important és per fabricar un cotxe. Per tant,
tiro l'alfombra vermella perquè comencis a fabricar
vehicles. Ho intento personificar amb Tesla perquè
és com qui va... portar aquesta idea al mercat.
Però al final, vull dir, ha sigut un esforç conjunt
de moltes marques, no? Però vull dir, ho personificava
amb Tesla en el sentit que no, van ser els pioners
de dir, escolta, això és possible fer -ho, no?
Llavors, clar, això els xeres van dir, hòstia,
ara resulta que el motor de combustió ja no és
important, perfecte, és una cosa menys que teníem
a la llista de... La mítica tasca que s'ha fet
per inacció, val? O sigui, ha caigut a la llista,
no l'hem tingut que fer, i... La segona és,
hòstia, resulta que ja érem molt bons fabricant
bateries, components elèctrics i ens semblant
coses, perquè ens dediquem a això, i resulta
que això ara és la cosa més important de totes
i que anar a fabricar amb el subsector de l'autònom
i totes aquestes merdes que feien els alemanys,
això ja no val per res. Llavors dius, hòstia,
mira, ha sigut com una espècie de carambola que
m'ha posat... Saps allò que, jo què sé, estàs
corrent una cursa i el primer cau amb el segon,
el tercer se li espatlla el motor i de cop, tio,
et trobes el primer de cop. Saps? Diu, joder,
què he fet? No he fet res. Però hi ha una part...
que no ha sigut un crim de comissió, sinó que
ha sigut d'omissió, sinó que simplement, escolta,
s'han trobat en una posició de privilegi per
com s'ha mogut la indústria de l'automòbil,
però fins i tot abans que ells comencessin a
fer res, que això és curiosíssim. I la segona
part, que és molt bona la que apuntes, i és que
jo crec, i això sí que és una opinió personal,
que hi ha un estigma amb la qualitat xinesa perquè,
d'alguna manera, se'ls associa, o històricament
se'ls ha associat amb la mà d'obra barata i
la producció massiva de productes de poc valor
afegit que han inundat l'Oest. Però, al final,
també és una mica com aquesta guerra de... El
lloc on hi ha turisme de merda es posen locals
de merda per donar resposta a la gent que ve,
no? Llavors resulta que si tu ets un addict a
comprar coses per temu, cony, els xinos no agafaran
i començaran a fer bolsos de Louis Vuitton. Però
si tu el que li estàs demanant, al final, són
peces de merda de 4 cèntims. Llavors, clar, igualment
se'ns pacienta amb això, però per altra banda
també et dirien, home, anem amb compte, perquè...
estem parlant amb els fabricadors de la punta
de llança de la tecnologia occidental. O sigui,
no sé, vull dir, els telèfons mòbils més avançats,
els televisors, els ordinadors, tots els components
electrònics més avançats surten de la Xina per
treure alguna cosa o dos s'hauran de fabricar,
en el sentit positiu. És a dir, sí que estic
d'acord que possiblement aquests són especialistes,
em comença fotent les coses així una mica a lo
loco i vinga, a veure què surt. Però, home, quan
se'ls ensenya bé les coses, resulta que després
també són els primers que saben generar productes
de molta qualitat a escala. Clar, què passa?
Que hi ha molts factors aquí que són importants,
però el primer és que tenen uns costos productius
molt més baixos que els nostres, són molt més
bons a dintre de la fàbrica que no pas, i ja
ho veus, o sigui, que tota la indústria occidental.
Com a conseqüència, què passa? Que posen uns
cotxes al carrer que resulta que tenen la mateixa
qualitat que els nostres, però valen la meitat
de preu. I és una conseqüència directa d'això.
I tu em diràs, no, és que, jo què sé, el BYD
encara no és tan guai com és el Tesla. Jo dic,
bueno, un, no sé com serà d'entre dos anys,
i dos, et diria, bueno, és que el Tesla el fan
a Xangai, eh? Llavors, no ho sé, perquè aquests
xinos parlen entre ells, m'han dit. No, i l
'altra cosa, no només el tema de la qualitat,
hi ha l'altra cosa que preocupa molta gent.
I segurament és el comentari o la cunyada del
dia, no? Que és el de dient, ja, ja, però al
final tu saps que vindrà un xip que t'estarà
espiant, no? Que d'altra banda passa amb altres
coses, passarà amb els telèfons americans o inclús
a Espanya, saps? Vull dir, si no et foten un
Pegasus o alguna història d'aquestes que li
hauríem d'haver preguntat al Ganyet en el seu
moment. d'aquestes històries. Vull dir que l
'espionatge et ve de tot arreu. No obstant, hi
ha països que estan sobreetiquetats amb aquest
estereotip. Un d'ells és Rússia i l'altre és
Xina. És una estratègia de màrqueting també dels
Estats Units. Si fiques un cotxe xinès a casa,
estàs ficant l'espionatge del Partit Comunista
xinès, igual que quan es deia abans d'això,
quan ficaves... algun tipus de música, estaves
ficant el comunisme a casa, o a les campanyes...
Hi havia una campanya, alguns memes d'aquests
històrics, que era el de quan condueixes sol,
condueixes amb Hitler, saps? No sé si la part
d'aquesta de l'espionatge té algun tipus de
fonament o no, veient que fins i tot a la pell
li havien colat xips. Clar, o sigui, mira, és
que aquest punt és molt bo. Aquesta batalla de
l'espionatge, jo ja, o sigui, és com la privacitat,
saps? Mítica cosa que dones per perduda. Ah,
per cert, he trencat una llança per l'audiència
i aquesta setmana em mares de preparar un futur
episodi, t'ho dic perquè t'ho recordo, perquè
això tornarà. Em vaig subscriure a Incogni. Te
'n recordes que vam parlar d'aquests serveis
que eliminava la teva petjada digital, bla, bla,
bla? Me'n recordo perquè he escoltat l'episodi
avui mentre anava cap als Mossos a fer la denúncia,
vull dir que el tinc fresquíssim. Vamos! Doncs
m'he subscrit i l'estic recercant, inclús estic
parlant molt amb el seu customer support per
veure si saben del que parlen i aquestes coses.
Aviat podré fer un bon review de què tal és el
producte. Però dit això, és que t'ho deia per
la privacitat. Crec que aquest tema de l'espionatge
s'està convertint en la privacitat en quin sentit?
Que és una cosa que ja... jo crec que es dona
absolutament per perduda. O sigui, jo la dono
per perduda. Tinc aquí una lampareta de Xiaomi
o un robot aspirador de Xiaomi, doncs, xato,
jo ja sé que això segur que tindrà algun micro
en algun lloc i algú va estar escoltant el que
estic dient. Però com que no és gaire important,
a la merda, saps? Però aquesta idea d'espionatge
industrial a dia d'avui... Jo crec que, bueno,
mira, potser és, potser no és, però jo crec que
s'ha de donar per descomptat, perquè... Clar,
però afecta la intenció de compra. Vull dir,
al final és una cosa d'aquelles que és un...
és fricció de dir, ui, mira, no, d'això un cotxe
xinès, perquè al final m'estan espiant, saps?
Bé, jo t'he dit els mateixos. Els mateixos.
Com es diu això? Els mateixos concerns, saps?
Igual que jo que em dedico al software, sabent
que qualsevol cosa que facis sobre servidors
d'Estats Units, al final el govern i l'immigració
poden mirar -t'ho unilateralment, saps? Per
tant, no sé, prou d'estigmatitzar també segons
quins països i començar a posar a lupa alguns
altres que tècnicament són els bons de la pel·li.
Quasi que et diria que és com una operació de
contramarketing, no? O sigui, seria com aquesta
idea del contraspionatge, però posat en clau
de ventes, igual que el rotllo dels aranzels
és exactament el mateix, no? O sigui, aquest
reviure del nacionalisme, del producte nacional,
de comprar el que està fet aquí... No ho sé,
vull dir, o que ens estiguin dient sempre, doncs
això, no?, que l'espionatge xinès, que ens espien
els russos aquests, el que sigui, que sabem que
són coses que han passat i que és real i que
possiblement està passant i possiblement el robot
aspirador aquest, tio, ja sap, bueno, de mi...
absolutament tot, però que algun dia es posarà
a parlar amb mi, el pobre. Ja es ven com a algo
que està, jo crec que totalment descomptat, però
com que tu dius, com que inclús... es fa servir
de punt patriòtic de màrqueting. A mi em sorprèn
molt com ha reviscut el nacionalisme, el nacionalisme
productiu en aquest sentit, vull dir, el de comprar
les coses, el comerç nacionalista. És interessant
com fins i tot això, aquesta idea s'ha imposat
tant. De fet, a mi em fa pensar una miqueta,
i per anar tancant, en com ens han estat... venent
aquest tipus d'estereotips a través de les pel·lis,
no? Com que hem estat mamant només cultura americana,
bàsicament, i, clar, sempre ho dic, els dolents
de James Bond, quins eren? Doncs els que els
feia més ràbia en aquell moment, saps? I quan
eren els russos, eren els russos, quan eren els
xinos, eren els xinos, i quan era Afganistan,
era Afganistan, no? O de Missió Impossible, o
qualsevol, totes aquestes merdes de pel·lis,
no?, d'acció. al final el que t'estan enviant
en aquest missatge és el de, els donants són
ells, nosaltres som sempre els ponts, però clar,
vull dir abans hi havia molta menys informació
a l'abast de gent i ara avui en dia tampoc són
tan salvadors en aquest sentit, són una miqueta
el patriota aquell que fa tot per la pàtria però
més del que hauria de fer i al final comet més
crims que ningú per això ho dic que Però, clar,
no sé fins a quin punt això arriba o permea cap
a certes capes de la societat que no estan tan
informades i, aleshores, no fan compra tan informada.
Al final van per un factor preu. Qualsevol pot
ser que et compensin diguin, ja sé que és el
meme aquest de la distribució gaussiana, el que
surt, diguem, el redneck amb el cap pla per un
cantó i, després, el que és l'il·luminat i amb
la caputxa, que pensen exactament el mateix i
el tio al mig està plorant perquè és el normi.
Sí, Midwit es diu. Midwit, Midwit Mim, no? I
que diu... Sí. Diuen, ah, és que els cotxes xinesos
t'estan aquí espiant i no sé què, tot el tio
plorant, i els altres diuen, ah, és barat i funciona
bé, saps? I l'il·luminat, com l'altre, et diuen,
ja m'està bé, saps? Aquest tipus de coses coincideixen
aquí, els extrems toquen. Per tant, pot ser que
per arribar en aquests extrems, que potser serien
més els outliers, o la zona més... com dir -ho,
marginal de la distribució de població, acaba
guanyant quota de mercat. Però clar, és molt
menys efectiu que si vas realment, targetitzes
el mid -week, el normi, que seria el que et faria
avançar més ràpidament a la societat. Si posar
-te'l de cul, no sé si és una bona estratègia
de màrqueting o no sé com la compensaran els
xinesos perquè és una batalla que els Estats
Units la tenen guanyada clarament. Aquest meme...
És la imatge que més vegades m'ha vingut al
cap en tantes coses. En la vida quotidiana, o
sigui, és que el veig a tants llocs, se m'apareix
absolutament per tot arreu. Crec que és tan representatiu
de la nostra societat, em fa molta gràcia que
me'l treguis, perquè és un dels meus preferits.
Bueno, anunciem què? Anunciem propers episodis
i trobades o què? Quan sortirà aquest episodi?
El dilluns. Ah, aquest ja surt dilluns, per tant
sí que té sentit anunciar. Bueno, per la gent
que no estigui al Patreon, doncs que es posin
al Patreon, que recordar -ho que hi ha l'opció
gratuïta també perquè podeu estar assabentats
i assabentades de les nostres properes trobades.
De fet, n'hi ha una d'anunciada. I també, com
a bonus afegit, podeu veure imatges esgarrifants
generades amb intel·ligència artificial del Marc
i jo menjant coses estranyes. que crec que és
un altre bonus d'aquests que val la pena considerar,
i per la resta de trobades. I després, això,
tornar als episodis en directe, que estem ara
acabant de perfilar -los, i, bueno, a veure com
podem tancar les dates. Tenim alguna tancada?
Em sembla que una sí i l'altra no, no? No, no,
no, què va. Ara vam anunciar una i justament
el dia següent ho vam haver de canviar. Correcte,
correcte. Anem a esmenar -la perquè vam anunciar
una que després no serà. Però tenim el dia més
intens de la història recent de Foca Terra, que
serà el 18 de setembre, perquè hi haurà esmorzar
de forquilla a les 9 i mitja del matí i directe
a les 6 de la tarda. Tot en un mateix dia. Ah,
bueno, penso que hi hauria de gravar també un
tu i jo a casa i després, si fossin les tres
coses, sí que seria l'hòstia. podríem fer les
tres coses perfectament. Sí, però acabaria fins
a la polla de tú, Marc. És altament probable,
sí.