Què, no m'has portat el resum de l'estiu, no?
No tinc resum de l'estiu, però et volia dir
benvingut. Benvingut tu també, vull dir que
jo sàpiga que no has estat gravant el programa
sense mi, no?, durant tot aquest temps. Mira,
des d'aquí, evidentment, no ho pots veure, però
tinc el micro ple de pols. He estat sentat al
mateix lloc des de l'últim dia que vam gravar,
que potser fa un mes i mig. Sí, va ser... que
devia ser a finals de juny. Devia ser l'últim
que vam gravar, no? Ja estem a mitjans d'agost.
Aquí és més o menys el programa que teníem, no?
Deixar bastants episodis gravats i reprendre
-ho a meitat de l'estiu. Bueno, a meitat final
de l'estiu. Has estat totalment desconnectat,
tu? Jo sí. De fet, és una de les coses que més
xoca a la gent amb la que estic parlant, perquè,
bueno, ara que estic de permís de paternitat,
permís per dir -li d'alguna cosa, perquè els
autònoms molt permís no tenim. Ara he fet quatre
setmanes de vacances i després hi ha un permís
al qual sí que ens podem acollir, que és opcional,
però si l'agafes t'has d'agafar obligatoriament
sis setmanes, a les que l'Estat et paga una
part bastant mísera del teu sou. O sigui que
realment no et surt a compte, però Si vols gaudir
de la baixa de la paternitat i estar amb la teva
criatura més temps i tot això, doncs és el que
has de fer. Tot i que les condicions realment...
A menys que tinguis un coixí, no la pots fer
com a autònom. Suposo que per això els autònoms
no l'agafen. A la gent li està xocant molt això
que no estigui treballant. Però constantment,
cada visita que rebem és com... Ah, però tu ja
estàs treballant, no? Tu quants dies de baix
has fet? Quants minuts de baix has fet? Però
bé, potser no estàs treballant, però vas mirant
el mail, no? Estàs enterat de les coses i...
Jo dic que no, estic en completa desconnexió
de tot. O sigui, no sé què està... No sé què
està passant. A fet, al contrari, tenim un grup
de WhatsApp amb els meus dos socis que un d'ells,
en Jordi, va posant un update de les coses que
va fent, però no perquè l'hi hagi demanat, no
perquè ho haguem consensuat, sinó que, mira,
vol explicar -ho, posa per allà, però no estic
entrant. Jo obriria el Linear, ni el correu,
ni res. Jo vaig dir a l'equip que si hi havia
alguna cosa urgent s'hi ha hagut d'assignar
un parell de contractes que només podia signar
jo, no? Però això és mínim. No és estar connectat
a la feina. No sé què està passant, bàsicament,
a MarsBased. Saps que hi ha un 5 a darrere de
ChatGPT ara o no? Això sí, ho sé. L'he arribat
a provar, però no gaire, perquè tampoc estic...
Estic tenint molt poc temps de pantalla. Diguem,
molt poc temps no d'ordinador, perquè en realitat
estic aprofitant per fer bastant backlog. Per
sort, al Crio ens ha sortit molt bo i estem podent
fer coses, tipus menjar, dormir, inclús jugar
a la consola i... I llavors estic aprofitant
per fer neteja de backlog de coses que tenia
aquí. I una de les coses que hem començat a fer
a casa amb l'altra criu de la Judit, el Blai,
és un projecte. Estic ensenyant a fer projectes
amb ChatGPT. I llavors sí, em vaig assabentar
i per això estic al tanto d'aquest tema. Però
no tinc ni idea, més enllà de què em sona, que
ara ja no pots escollir els models. que l'enrotament
intern d'això és una miqueta estrany i, bueno,
que l'han gairebé regalat a tots els treballadors
públics d'Estats Units, doncs els hi han donat
accés, tirat a preu. No sé, hi ha hagut algunes
coses al voltant de ChatGPT, però tampoc estimo
el tanto, així que, si vols, explica'm. No, res
important, eh? Tampoc volia portar per aquí la
conversa, però, bueno, tot el que has de saber
és que... La naturalesa humana és molt viciosa
i una expectativa molt alta de qualsevol cosa
sempre porta a una decepció de la mateixa envergadura
una vegada tens el producte a la mà. Jo crec
que... Era el producte més expectat, si això
és una paraula, de la història? No. No, no ho
és. Crec que no. Bé, no ho sé, potser sí, però
diguem -ne esperat, no? Si alguna cosa aquestes
vacances m'han portat... Quan dic vacances jo
parlo d'estiu. En realitat no he estat de vacances,
però jo sempre, no sé per què, a l'estiu li
dic vacances. Els americans pensen que estem
bojos. I et deia que durant aquestes vacances
una de les coses que no he fet ha sigut aprendre
més català, com veus. Llavors... No! No. Perfecte.
Doncs això, que tenint un producte tan expectat,
ningú podria estar content perquè jo crec que
la gent ja s'esperava aquesta idea del take
-off o de la super intel·ligència artificial
ja que estava a la cantonada i no. O sigui, s
'han adonat que ha sigut un increment més o menys
de la mateixa dimensió que quan un iPhone 14
passa a ser el 15 i ja està, segurament deu ser
un millor producte, però no és el que tothom
jo penso que tenia al cap. Tampoc ajuda que el
noi abans de publicar el producte va penjar com
fotos del Death Star, de Star Wars, com dient,
bueno, aquí hi ha un nou començament, i clar,
a veure, tampoc estàs ajudant gaire fent això,
fill. Però, en fi, més del mateix. És que veus,
et dones compte que desconnectes durant això,
un mes, mes i mig, i en realitat tampoc et perd
res, eh? Les coses importants t'acaben atrapant
a tu. O sigui, si ho has de saber, si estàs destinat
a saber -ho, ja t'arribarà, saps? Sí, dos aprenentatges
aquí. Un és, no sé si es podria dibuixar paral·lelisme
entre la AGI que està prometent Sam Altman a
a tort i a dret a cada versió del ChatGPT i el
self -driving mode de Tesla, vull dir que això
que tenen tants piques per xarxes, de fet ahir
en van tenir un perquè Elon havia posat alguna
cosa del pal que és impossible, les seves apps
estan com no vanejades però els toquen el rànquing,
manipulen el rànquing perquè no apareguin altes
a Apple i va sortir Sam Altman dient, bueno,
tu fas el mateix aquí a a X, a Twitter, saps?
Va haver -hi un pique que, de fet, fins i tot
Grok, la intel·ligència artificial d'Elon Musk
sortia com... o sigui, desmentint i criticant
a Elon Musk de pal. Bé, ja, tu tens un historial
de manipulació i de tergiversació de l'algoritme
i de fer, com es diu això, false claims, no?
Bastant llarg, vull dir, ara no ens estranyaria
que això també fos una falsedat, no? O sigui,
el mateix Grok. Hi havia molts memes de gent
dient, bé, Grok està en plaer conèixer -te, està
del teu últim dia a l'oficina. I l'altra cosa
és, el que dius tu de desconnexió és molt cert.
I mira que s'ha incrementat amb el tema de la
intel·ligència artificial, allò que, ostres,
que si et perds una setmana del que està passant
ara, et perds els canvis d'un segle, els avenços
d'un segle, i la veritat és que no. O sigui,
així com potser en versions anteriors notaves
certs canvis molt més significatius entre models,
que també, si et dediques a això, és molt probable
que ho notis més que a l'usuari, i ja sé que
tu i jo tampoc som els usuaris... diguem, més
comuns, o més estàndard d'aquest tipus de plataformes
perquè la fem servir molt, però al final la nostra
feina no depèn d'això. No fem recerca, no anem
a buscar els límits dels models, no estem construint
agents, no ho sé, aquest tipus de coses, sinó
que el fem servir per coses tant de feina com
personal, però són més... més o menys mundanes,
una miqueta de deep research, i ja està, però
pots passar perfectament quatre o cinc dies sense
fer servir el GPT avui en dia, o eines d'intel·ligència
artificial. I allò que et venien... ja no als
influencers, sinó també a les webs de mídia i
tot això que et venien. Ostres, que no et pots
perdre ja les noves eines, no? Ostres, mira el
que es pot fer ara amb l'Ovabol o els agents,
no? Uns replits, un Lindy, Terry Fusion per música
i totes aquestes coses. Ua, t'estàs perdent
tot i ara surt el tema del cine, no? I Google
treu aquesta versió de Gemini en la que... I,
bueno, t'adones que amb aquest, això, més i
mig que jo estic desconnectat és com un... No
ha passat res. És el que dius tu. I es fa el
mateix paral·lelisme a nivell de feina. Si hi
ha una cosa important, ja et trobaran. De fet,
jo he posat el meu out of office d'aquest any.
És del pal... Me'n vaig a Paternity Leave i
no sé, estic a... Me'l vaig posar a finals de
juny i torno a mitjans de setembre i dic per
coses de business. Aquí tens el correu del meu
soci, el Jordi. Altres coses, si és important,
ja trobaràs el meu telèfon. Saps? Vull dir, ho
he posat així del qual, o ja, segurament, si
és important, ja tens el meu telèfon. Per tant,
truca'm, o passa'm un WhatsApp, però, clar, no
el donaré, no el donaré a tothom, no? I ja està.
I la veritat és que no hi ha hagut res important
més enllà d'aquest parell de coses que s'ha
hagut de fer, doncs un accés a la compta d'Apple,
que, clar, està lligada al meu telèfon, per tant,
ho he hagut de fer jo, o signar un contracte
perquè tinc jo el compte de signar contractes
amb el Spaced, i ja està, no? Però per la resta
de coses no hi ha hagut res. Sé que hi ha hagut
algun marrón, sé que hi ha hagut alguns focs,
però no m'han arribat a mi, saps? No m'han
arribat a posteriori. Per tant, no importa. I
de fet, cada cop més faig més apologia d'aquestes
desconexions amb altres coses, eh? Vull dir,
jo entenc la gent aquesta que al final esteu
al WhatsApp durant una temporada i dius, és important
i em trucaran. També et perdràs moltes coses,
eh? I la gent s'oblidarà de tu. Però potser
és necessari. Hi ha diverses coses del que has
dit. Has tocat un tema que em té especialment
interessat, que és aquesta cursa de la conducció
autònoma. No és un Science Corner, és un episodi.
Si algun dia en vols parlar, tinc molts takes
perquè estic, podríem dir, més literat que la
mitja. I et diria que és de les coses més interessants
que estan passant a dia d'avui en el món tecnològic.
Per què t'ho dic? Perquè... Si tu mires el que
està passant amb aquesta carrera dels models
generatius i dels LLMs, estàs veient com que
més o menys OpenAI, Grok, xAI en aquest cas,
Google, Meta, Anthropic, estan utilitzant la mateixa
tecnologia per aconseguir un producte millor
i l'estan diferenciant més aviat des d'un punt
de vista de producte que des d'un punt de vista
tecnològic. Però en aquesta cursa de la conducció
autònoma està passant una cosa molt interessant
i és que els dos competidors, que bàsicament
són Tesla i Waymo, estan entrant a aconseguir
un mateix objectiu des de... dues tecnologies
totalment oposades, és a dir, utilitzant tecnologies
totalment diferents per aconseguir el mateix.
És un d'aquests, no ho sé, mítics casos del
minidisc o el Betamax o coses d'aquestes, que
d'aquest tipus de curses on hi havia tecnologies
diferents que volien arribar al mateix lloc i
només una era la que guanyava, perquè quasi cada
dia d'avui ja veus com que la tecnologia del
que es coneix com la intel·ligència artificial,
diguem, aquests chatbots, és tan transversal
que ja és més un producte de consum que una altra
cosa. i totes funcionen sobre els mateixos motors
fundacionals, és a dir, la tecnologia que hi
ha a sota és exactament la mateixa, és a dir,
tal Transformer que el 2017 va inventar Google,
curiós que els inventés ells i no els hi fes
gaire cas, és una història també interessant,
però ja veus que s'estan distingint més per
funcionalitats en el producte que no en la tecnologia
en ella mateixa, i ho veus, per exemple, Mira,
has mencionat el router aquest, l'enrotador
aquest, que són per pensar o no per pensar. Em
fa molta gràcia aquesta idea perquè a mi em sorprèn
com un producte que estava a punt de tocar el
bilio d'usuaris encara tenia aquesta complexitat
de discipulies. GPT -4O, O3, O4 Mini, O4 Mini
High, 4 .1, 4 .5 Research Preview. com li pots
explicar a qualsevol persona quin és el model
que té que triar per cada cosa, no? És a dir,
quina bogeria! I ara, amb tot el bon criteri
del món, ha agafat i ha dit, bueno, escolta,
hi ha un model i aquest model tria si se'n va
a la contesta ràpida o a la contesta lenta. I
hi ha una cosa que em fa molta gràcia de l'enrotador
i és que si tu, per exemple, entres a una query
que és de les que ha de pensar... abans et sortia
com allò de thinking i podies expandir una mica
el pensament que, malgrat no et donava el text
en pla, et donava com un resumet del que estava
pensant. Ara és diferent. Ara és molt curiós
el que dius. Són aquestes coses que a nivell
de producte dius, uau, quina manera més interessant
que tenen de pensar. Ara, com que això s'ha
extès en el públic, aquestes, o a la gran massa,
aquestes queries que són lentes i que hi ha una
part d'inferència on està escalant en aquest
vector, et diu a sota. dona'm la resposta ràpida.
És a dir, bàsicament li està dient, cancel·la'm
això, no vull esperar més rato, perquè saps que
has d'esperar, jo què sé, un minut, un minut
i mig, el que sigui. Doncs no, dona'm la resposta
ràpida, que això se m'està fent molt llarg i
m'estàs avorrint. Com el producte evoluciona
també per adaptar -se a la mitja de tota la gent
que l'utilitza. I em sembla aquí com una molt
bona oportunitat per... per entrar a competir
amb gent una mica més interessada en aquest tipus
de productes com pot ser tu i jo, que en volem
treure una mica més de suc, veus com hi ha alguns,
exemple, Claude, que cada vegada s'està enfocant
més en aquest tipus de personatges. I jo no en
soc usuari, però crec que en podria ser perfectament.
O sigui, crec que s'ajustaria molt més a les
meves necessitats, que no pas el que ara ja comença
a ser molt més transversal. Però res, coses.
Tu quan fas vacances? No m'ha quedat clar a
mi encara. És una bona pregunta, és que en realitat
no en faig, Àlex, no. Tu no fas vacances? No.
És una molt bona pregunta, és que no recordo
l'última vegada que vaig fer vacances. Tio,
si jo sóc CEO d'una empresa, saps, jo no hauria
de fer vacances. És diferent. Estic aquí dos
mesos i mig desconnectat de la feina, i en canvi
tu, que treballes per compte aliè, saps, no fas
vacances. Alguna cosa estàs fent malament tu,
o jo, o els dos. No, ara, possiblement ho faig
jo malament, però és diferent, perquè, com et
diria... Anem a dir que un pot treballar de forma...
És que no sé com posar aquest terme de 9 a 5,
o de més constant, o no ho sé, durant una part
de l'any i llavors agafar -se dues setmanes
de vacances a l'estiu, que és el que la gent
amb dos dits de front i normal fa, i després
és el que jo faig, que jo crec que és diferent.
És a dir, saps aquesta idea que la gent diu,
no, és que... Fins que no has perdut la noció
de quin dia és, no estàs de vacances. O t'has
oblidat del password de l'ordinador, que això
és el que em sol passar a mi. Aquesta és la teva
versió, però hi ha més gent que diu que perds
com el dia que és. Sí. Jo visc en aquest paradigma.
O sigui, per a mi un dimarts no és molt diferent
d'un dissabte, però també et dic que durant
el dia, per exemple, em prenc concessions que
possiblement una feina, diguem, a l'ús normal
no et permetria. Exemple. El fet de treballar
per una empresa americana, on la majoria dels
teus companys estan en un fusionari diferent
i a sobre, que és 100 % remota, et fa que, jo
què sé, a mi m'agrada fer esport pels matins,
doncs escolta, jo els matins me'ls prenc més
relaxats, ja surto a fer esport, doncs per les
tardes estic més pendent de la feina, però és
a dir -te, jo crec que porto una cadència més
relaxada. però és indefinida, és a dir, no tinc
aquest concepte de vacances. Exemple, l'any
passat me'n vaig anar un mes i alguna cosa a
Astúries, em vaig emportar la pantalla i tot,
i tècnicament no estava de vacances, però a vegades,
jo què sé, dos cops a la setmana agafava i sortia
a fer una excursió durant el dia. Tens com un
ritme més constant, els dissabtes no són tan
diferents dels dimarts, però més relaxat. També
això té un punt molt important, i és que... Per
poder fer això has d'estar més sol que la una.
Si tens algú que depengui de tu, o sigui, una
parella, un fill, Déu no vulgui, en aquest moment
hi ha aquest edifici de cartes que t'has construït.
cau pel seu propi pes, perquè la gent normal
pot fer plans entre setmana, m'ho invento, de
6 de la tarda a 9 de la nit i, bueno, alguns
fan esmorzars de forquilla. I els caps de setmana,
val? Jo en el meu cas no, saps? A mi si tu em
dius anar a fer un cafè a les 11 jo puc, no tinc
problema, vull dir, jo puc agafar -me un momentet
en qualsevol moment, però... Els meus dies es
veuen sempre bastant igual. No sé si té resposta
a la pregunta. És a dir, la resposta curta és
no, no estic fent vacances. De fet, me'n vaig
a Estats Units. Estaré amb l'Alberto a Estats
Units la setmana vinent. Però per feina, és a
dir, no per vacances. Però al meu cap això són
com les meves vacances, no ho sé. L'enrotador
de models dintre el teu cap no ha funcionat molt
bé. Jo volia la resposta curta que és no, no
faig vacances. O la setmana que ve faig vacances,
però no, no. O sigui... Vale, entenc, compro
el teu punt, i de fet és una cosa que a mi em
passava fins fa gairebé quatre anys, que estava
en aquesta situació. Però jo sí que feia vacances,
i jo crec que al final també és un tema de model
mental, de voler -ne fer o no voler -ne fer.
Una altra cosa que diguis, a mi m'agrada treballar
durant l'any, o potser tu reparteixes més d
'una manera la que tens menys càrrega durant
l'any, i llavors ho compenses durant les vacances,
fas unes soft vacances i ja està. I jo soc més
intens en aquest sentit i quan m'agafava vacances,
m'agafo vacances. O sigui, jo inclús quan estava
sol i quan vivia sol, quan estava sol ha sonat
molt dramàtic, saps? Estava sol a la vida, però
jo què sé, saps? Un any que em vaig anar, no
sé, per dir alguna cosa, l'estiu m'agafava
un mes de vacances i m'anava a Grècia, un mes
que no treballava. pot ser side projects, pots
dir si això són vacances o no, o que un dia decideixis
treballar, o si el que feia potser era per allargar
més les vacances, doncs igual treballava més
abans de les vacances per poder dir, doncs mira,
si comptes a quatre setmanes en vull fer cinc,
no? I llavors treballo tots els caps de setmana
del mes de maig per llavors tenir un mes extra.
uns dies extra al final de les vacances i allargar
-les una miqueta més. Això sí, saps? O anar treballant
algun dia i poder allargar les vacances, saps?
No ho sé, això sí que ho havia arribat a fer.
És la fluïdesa que et dona el tema de ser autònom,
no? L'opcionalitat, però sempre que quan ho
facis tu en els teus termes, també, si tu estàs
conforme amb aquesta situació, és fantàstic,
no? Però sí que és veritat que jo ho dic a la
gent. que no fa mai vacances i repeteixo que
és que no... Tu creus que desconnectes, però
no desconnectes. Jo soc una persona que quan
acaba la feina al final del dia puc desconnectar,
però això és un nivell de desconexió. És a dir,
jo a les 6 de la tarda o a les 7 de la tarda,
quan jo acabo, tanco el portàtil i m'oblido
de la feina fins al dia següent. No veig un res
de la feina. Jo tinc aquesta capacitat de desconexió,
però no és la mateixa que la que fas quan portes
3 setmanes de vacances. O sigui, aquest nivell
d'oblidar -te de quin dia vius, i a mi m'ha
passat, vull dir, jo sé que quan estic de vacances,
si faig menys de tres setmanes, no arribo a aquest
punt. I és un punt en què crec que elimines el
cortisol del teu sistema, del teu organisme.
I jo ho sé perquè és un punt en què, a partir
de la segona setmana, més o menys, dues setmanes,
dues setmanes i mitja, puc dormir en qualsevol
moment del dia. Què vol dir que puc dormir qualsevol
moment del dia? Com una persona amb un historial
d'insomni bastant rellevant, que ja no en tinc,
però que generalment em costa dormir, jo sé que
entro en un punt d'estar en relaxació total
i absència de cortisol, en què ja puc dir, o
sigui, em llevo pel matí, he dormit bé durant
la nit, pot un esmorzar, vaig una estoneta a
la piscina, m'estiro a la maca i em quedo dormit.
I faig la migdiada de la cabra, no? Dino... I
puc tornar a quedar adormit. I sortir a fer esport
i podria tornar a quedar -me adormit. Ve la nyonya
un altre cop abans de sopar, saps? Pots quedar
-te adormit en qualsevol moment. I això és un
estat de relaxació que no arribes durant l'any.
I no hi arribes les dues primeres setmanes de
vacances. Hi arribes a partir de, doncs això,
posa -li 15, 20 dies. I quan no ho he fet...
Ho he pagat, tio. Si jo he notat que els anys
que he hagut de partir les vacances amb dos i
dos o potser només he pogut fer dues setmanes
a l'estiu perquè ja he fet moltes vacances durant
l'any i tal, no he arribat amb tanta energia
a final de l'any, amb tanta claredat i és veritat
que no arribes a atacar els problemes fonamentals
que canvien el curs o canvien la trajectòria
de la teva empresa o de la teva carrera professional.
No arribes si no treus de sobre tota la merda.
que et porta tot aquest cortisol, aquest estrès,
aquesta capa, aquesta nebulosa en la que vius.
La feina està flotant per allà, no em molesta,
la puc navegar, saps? Com si fos l'anell de
Saturn, que dius, bueno, saps? Des de molt lluny
es veu un anell, des de prop segurament pots
passar, pots navegar, perquè hi ha molta distància
entre les partícules, però... t'has d'allunyar
d'això. I quan t'allunyes d'això és quan realment
he fet les reflexions més profundes, he pogut
pensar amb claredat, he pogut descansar més,
he pogut agafar totes les forces pel que venia
i prendre molt millors decisions. I jo per això
em faig molt pesat amb aquest tema, tio. Jo recono
que un any ho facis i que sí que et forcis a
arribar al punt d'avorrir -te aquest però oblidar
-te de la feina. Estàs fent venir ganes d'agafar
-me vacances, eh? El que passa és que, clar,
si me les agafo hauré de ser molt hardcore, eh?
Perquè, clar, tu pensa que... Hi ha aquest tipus
de gent que pot mig fingir les vacances perquè
com que té tot el mòbil ja s'emporta com l'oficina
portàtil. Jo no puc fingir vacances perquè el
mòbil no tinc res. Si jo tanco l'ordinador jo
no puc treballar. A mi no m'arriben els correus,
jo no tinc Slack al telèfon. És molt evident
veure quan jo estic treballant o no, saps? Perquè
si estic amb l'ordinador tancat és que no estic
davant d'ell. Jo per mi tancar l'ordinador
és molt agressiu. Aquí ve un punt que és interessant
i és a més petita l'empresa més difícil és agafar
-te vacances. Correcte. Perquè hi ha moltes coses
que només pots fer tu i això és un problema,
però això és un problema meu. És una cosa que
crec que tu hauries, i quan dic tu vull dir jo,
hauries de ser vocal dins de l'empresa per dir,
escolta, hem de posar els mecanismes perquè jo
no sigui una persona tan imprescindible perquè
quan passa això algú més hauria de saber com
gestionar -ho. Aquesta cosa ara mateix són masses.
És a dir, és un plural gros. Se'm faria difícil.
Per això jo sempre vaig amb el meu ordinador
com qui s'emporta les ulleres de sol. És a dir,
és una peça que no falta mai a la meva vida perquè
em nego a portar -me les coses al mòbil. Però
ja per un tema d'espai mental. I també per un
tema de que no es pot treballar amb un telèfon.
I... Jo no puc treballar. Jo sé que molta gent
escriu coses per Slack amb el mòbil i això, i
és que el mòbil, mira... El teu mòbil no té més
que la serpiente i ja està, Marc. És per això,
per això ho dius, saps? Tu riu, però ara tinc
que baixar a Barcelona. Tinc que agafar un taxi
des de l'aeroport fins a... O sigui, o l'hotel,
el que sigui, tio, m'he tingut que baixar a
Uber, saps? No ho tenia. Llavors, és que... És
que no tenia una puta aplicació. Has hagut de
desinstal·lar alguna aplicació perquè l'iPhone
3 que deus tenir, saps? Té 12 megas de memòria
i... És que jo... Mira, una de les coses que
m'està donant com molta pau mental és que tota
aquesta onada d'eines d'intel·ligència artificial
sé que es poden utilitzar en un telèfon, però...
totes les demos que fa OpenAI i cada vegada que
ensenyen alguna cosa de les que fan, sempre fan
servir un ordinador i penso, mira, està tornant,
saps? És a dir, inclús quan vam comentar el vídeo
aquell, te'n recordes el vídeo del Jony i
de l'amic que estaven al bar? El tio va treure
l'ordinador i vaig pensar, mare meva, està tornant
una altra vegada. I això em dona molta pau, no
sé, em dona l'ensenyor com que estan fetes per
mi. No havíem d'eliminar les pantalles? No,
de fet, mira, tornant al tema de la desconexió,
o sigui, crec que Hi ha un altre exercici mental
que hauria de fer molta gent, que és el següent.
Si tu quan te'n vas de vacances t'endús l'ordinador,
realment no acabes desconnectant. Però jo me
l'enduc, però jo me l'enduc per altres coses,
no el faig servir per feina. Pots acabar desconnectant
amb un ordinador. Però pensa en el següent. Series
capaç d'escriure un llibre durant les teves
vacances? Jo crec que aquesta és la clau. És
a dir, jo crec que les dues primeres setmanes
no. perquè estàs encara tan atrapat en la rutina
de pensar en... Ui, avui és dimarts, avui tenim
la reunió de màrqueting. Espera, aquest procés
comercial que vaig deixar a mitges fa la setmana
passada, a veure com estarà, no? O sé que hi
havia una reunió molt important avui, perquè
ho vam parlar el divendres, no? I avui és dilluns,
és el primer dia de vacances, hòstia, és com
haurà anat, no? A veure si tot està bé. La segona
setmana, també, però menys, perquè ja et va quedant
més lluny. La teva última connexió a la feina,
no? I llavors ja no saps si les tasques que hi
havia segueixen sent rellevants o no i no tens
context de les noves. Per tant, hi ha una desconexió
natural, orgànica, no? A partir de la tercera
setmana ja és quan potser estàs fora d'aquest
loop de dir ja no sé què s'està fent, segurament
tot el que jo vaig deixar a mitges ja s'ha acabat.
Les coses noves ni les conec. A mi generalment
em passa que torno de les vacances i hi ha algun
client nou. que jo ni tan sols coneixia, o sigui,
que ha contactat mentre jo estava fora i hem
tancat el contracte mentre jo estava fora. Ah,
hòstia, doncs que bé, bona sorpresa. I jo ho
penso en quan jo vaig escriure el llibre de Startup
Grand, que el vaig escriure el 2017, si no recordo
malament, ho vaig fer durant vacances, però va
ser unes vacances d'hivern, per tant, no va
ser unes vacances d'estiu. I va ser més un esforç
conscient de fer -ho durant... la feina perquè
el timing era el que era, s'havia de presentar
per Sant Jordi i per tant ho havia de fer durant
el Nadal, però no vaig tenir la concentració
absoluta, ho acabava fent com a última hora,
després de totes les coses que havia de fer i
tot i que tenia unes hores dedicades de feina
al dia per fer -ho, estava atrapat amb totes
les altres coses que segurament eren molt més
importants que el llibre. Si ho hagués fet durant
l'estiu... que és quan he aconseguit fer side
projects que durant l'any no aconsegueixo, que
ja estàs completament alliberat de la feina,
és com que certes parts del cervell les pots
utilitzar, que durant l'any estan bloquejades
i que si intentes ficar -hi un side project,
intentes ficar -hi un llibre, intentes fer alguna
cosa de blogging, intentes aprendre una nova
habilitat, fer un curs d'intel·ligència artificial
o de Python, del que sigui, costa moltíssim.
El cost d'entrar a alguna cosa nova allà és
massa alt. En canvi, si ho fas, quan ja has alliberat
tota aquesta part de tot el soroll, el soroll
blanc de tota l'acumulació de feina, entra,
o sigui, flueix d'una manera que jo no he experimentat
en cap altra ocasió. Per això dic que si hagués
d'escriure un altre llibre ara, ho faria durant
unes vacances, però m'agafaria unes vacances
llargues. Doncs això, dos mesos, tres mesos,
m'agafaria un estiu per dir ara vaig a fer.
al llibre, saps? I ja està. Però he d'estar
completament desconnectat de la feina. Si no,
jo crec que no pots assolir el teu pic de creativitat,
de presencialitat, també, d'estar present amb
la gent amb la qual estàs i de poder gaudir les
coses que fas. Sí, és un bon punt, perquè les
feines modernes, i no només les feines modernes,
sinó el contracte social actual et dona... Aquest
requisit de... Tu ho has posat com aquest soroll
blanc. Jo no sé si és com que tu tens un ample
de banda limitat i això constantment te n'està
consumint perquè és molt difícil compartimentar
tasques. És a dir, aquesta idea de 9 a 5... que
tant va florir l'Europa i els Estats Units dels
60 i els 70, crec que és un concepte que s'ha
degradat tant que pràcticament ja ni existeix.
Aquesta idea de començar a treballar i parar
i dir, escolta, jo m'oblido de tot i la feina
no em persegueix, no. O sigui, ara la feina et
persegueix com un nen tonto. Allà on vas, sempre
te l'emportes i sempre t'emportes, però clar,
el problema és que et dona la sensació que són
neutres però en realitat són molt malvades o
molt pernicioses, que són Tu contestes un correu
i dius, no, si no passa res, si puc contestar
un correu per la nit mentre estic sopant aquí
amb la meva família, sí, total, és igual, així
ja té la resposta. Però el que passa és que és
el que tu dius de les vacances però en un nivell
micro, no? És a dir, no l'he agafat en un dia.
Si tu agafes aquest cicle de vacances i ho mereixes
en mesos i setmanes aquí, és a dir, durant un
dia tu tens uns espais que són per tu o per treballar,
no? O haurien de ser. En canvi aquí, a l'estar
posant o barrejant coses l'un dins de l'altre,
estàs creant com una dinàmica en la que ja deixes
entrar certes coses i ja no et permet estar,
el que tu dius, d'aprendre una nova... o de
fer un curs de no sé què, aquí ja no et deixa
com estar plenament amb les coses que hauries
d'estar fent quan no estàs treballant, digue
-li estar amb la teva família o digue -li tenir
el cap en un altre lloc. I és com que veia en
forma de missatge dintre d'un telèfon que també
fa servir per mirar fotos i per parlar amb els
teus amics, doncs sembla que està dins d'un
marc correcte, però en realitat és aquesta mort
per mil tallets, doncs és... A mi no en soc gaire
fan, malgrat que soc el primer que és víctima
d'això, perquè una de les conseqüències que
té aquesta idea que jo t'he donat de les no
vacances és que sempre tens... Aquest nivell
de, no és estrès la paraula, però és de tensió,
no te la treus mai. Perquè jo sigui dissabte
o dimarts, com t'he dit abans, la meva vida
és molt semblant i això significa que... Perquè
jo també soc un gran amant de la rutina, i per
mi el clímax de la rutina és que mai canvi la
setmana. És com la cristal·lització de l'èxit
del concepte de rutina, és que sempre sigui igual.
Això també vulguis que no, o mai t'alliberes
d'aquest concepte de treball. Sí, jo crec que
és una taxa que pagues amb el temps. I com gestiones
temes de motivació? Perquè jo, per exemple, si
un dels altres beneficis que trobo i que no has
mentat abans de fer aquestes grans pauses és
que torno amb una motivació d'aquelles que m
'ho vull menjar tot. Jo ara m'estava passant
que cíclicament tinc alts i baixos de motivació.
Inclús a la meva pròpia feina, a la meva pròpia
empresa. I generalment... Si arribo a l'estiu
bastant cansat o arribo bastant baix, inclús
de motivació, depèn de l'any, però aquest any
en particular he tingut uns mesos forts salts
de motivació, però venia de gairebé un any d
'estar en mínims històrics de motivació. Això
no vol dir que no faci la meva feina, i la faig,
i la faig molt bé. Inclús quan l'empresa anava
millor, de vegades ha coincidit que jo estava
molt desmotivat pel tipus de feina que faig.
Potser no va alineat amb el tipus de creixement
que vull tenir o potser voldria fer les coses
d'una manera diferent, el que sigui. Però sí
que trobo que quan faig les vacances torno amb
unes energies renovades. Encara que sé que em
trobaré exactament la mateixa feina que feia
fa un mes i mig. I jo crec que aquí també hi
ha alguna cosa intrínseca. El fet de dir que
el cervell potser t'està dient que està massa
carregat. i t'ho fa pagar baixant -te la motivació,
encara que potser a tu t'agrada la feina, però
t'envia un missatge de dir, no, hòstia, tio,
quin trunyó de feina, o que, que avorrida la
rutina, necessites un canvi, no? I després, o
sigui, jo ara, per exemple, fa, m'estic forçant
a no treballar, és a dir, jo des de la setmana
dos o tres, que el cervell se m'està anant a,
voldria treballar, i em venen ganes, i tinc la
temptació de dir, hòstia, i com estarà això?
Hi ha de voler tornar a la rutina, no? Una miqueta
de dir, vale, ja hem passat la fase inicial i
tal, i ara ja em tocaria estar treballant, no?
I al final també hi ha una motivació que és intel·lectual,
val? de dir, doncs vinga, saps? Ara sempre és
un bon moment, l'estiu també és... Generalment
a mi m'agrada molt treballar a l'estiu, llavors,
clar, aquest any, doncs, si és que no estic treballant
i dic, hòstia, l'estiu, que és l'any, l'època
de l'any per netejar el backlog, que fas totes
aquelles tasques que no has pogut fer durant
l'any i em sento extremadament productiu i faig
experiments i llavors ningú els veu i no li importa
si surten malament o no, que tot queda com més
contingut, aquest any no el treballaré, no? I
llavors el cervell m'està enviant missatges
quan ja tothom dorm a casa del pal. Ara... Agafa
el portàtil i posa't a treballar. Jo estic fent
un esforç conscient de no fer -ho. I no ho he
fet en cap dia. M'he forçat a fer totes les
altres coses perquè per sort tinc backlog acumulat
a nivell personal, de casa, de família, d'altres
gestions que s'han de fer com per parar un tren.
Però no sé si al final també és un tema de força
voluntat i fins a quin punt això ajudarà que
quan torni... tornaré amb un nivell de motivació
bèstia, perquè encara em queda un mes de permís.
Si jo ara ja entraria a la presa com un elefant
en la catxarreria, saps? I destrossant -ho tot
del pal supermotivat, saps? Com estaré d'aquí
un mes, saps? Quan hagi fet això dos mesos llargs
de desconexió i probablement assoleixi un pic
de motivació extra. Elefante en una catxarreria.
Només li havia sentit aquesta expressió a una
persona i és una persona que, òbviament, o sigui,
possiblement coneixes però no has sentit en la
vida. És el Lobato, el comentarista de la Fórmula
1, la diu sempre. Curiós que m'hagis mencionat
el tema de la motivació perquè és una cosa que
feia molt temps que no hi pensava i m'ha recordat
que moltes vegades els teus superpoders o les
teves habilitats són... formen part de la...
és una cara de la mateixa moneda que les teves...
o sigui, les fortaleses amb les teves debilitats,
no? Històricament m'he caracteritzat per tenir...
o sigui, els meus estats d'ànims són extremadament
variables. Un dia em puc sentir Déu el mateix
dia que em puc sentir, doncs això, una persona
miserable sense cap tipus de futur i això pot
passar com en un espai de... vull dir, puc ser
aquesta mateixa persona en un espai d'hores,
no? I abans t'he parlat en passat perquè ara
m'has fet recordar que el fet d'entrar en aquest
modo de vacances laborals permanents m'ha atenuat
molt aquesta propietat. I ara mateix els meus
estats d'ànim són molt constants. I, com deia,
dos cases de la mateixa moneda, també veig que
la meva creativitat i, et diria com el geni aquest,
l'he perdut. em considero una persona menys
brillant, més estable, menys brillant. És a dir,
possiblement aquests canvis d'ànim tan grans
eren una causa de tenir més brillantor, en canvi
ara em noto com una persona més plana i més gris,
també. És a dir, per lo bon i per lo malo. Clar,
perquè la creativitat ve associada també a canvis,
i generalment canvis d'escenari. Canvis, el
que deies tu, hòstia, quan vas a Astúries l'any
passat segurament vas tenir un pic de creativitat
per dir, hòstia, és que estic en un entorn diferent,
veig coses noves, oloro coses noves, menjo coses
noves i hi ha un component químic d'activar
certes parts del cervell. que són diferents,
mentre que quan estàs instal·lat en la rutina,
doncs estàs optimitzant per productivitat, però
no per creativitat. Has de triar un o l'altre.
Generalment no pots. És el que dius com a gran
argument a favor o en contra del treball en remot.
Dius tu com a empresa, o sigui, Google què deia?
Nosaltres optimitzem per creativitat, no per
productivitat. Per tant, tots els nostres entorns
són treballar a l'oficina i tot és supercolorit.
tens tot el tema de poder dormir a l'oficina,
tots els perks que vulguis, passis el màxim temps
que tinguis, el màxim de connexions i converses
que passin a l'oficina, perquè el que volem
és que siguis una persona orientada a temes de
creativitat. En canvi, una empresa com la nostra,
MarsBased, està optimitzada per la productivitat,
no per la creativitat. I el que volem és que
tu siguis productiu amb les hores que tu has
de treballar. I tu has de treballar les teves...
40 hores setmanals, si pots fer un menys, fes
un menys, però aquestes hores has de ser productiu,
no? I ja està. I com ho podem fer? Eliminant
-te totes les distraccions, és a dir, el commute,
les converses de tontes aquestes del passadís,
reunions, e -mail, burocràcia, etcètera, etcètera,
reduïm tot això, t'ho eliminem per tal que puguis
ser productiu. O sigui, tu ho tries una o l'altra.
No crec, bé, no ho sé, no soc un expert en el
tema, no crec que puguis ser una persona superproductiva
i supercreativa a la vegada. De fet, portant
-ho a l'extrem. Si tu ara li dius a un xat,
GPT, dibuixa'm un artista que et dibuixarà una
persona que està en un àtic de Nova York, o de
París, o de Berlín, fumant -se un porro, saps?
Vull dir, amb tota una habitació feta una merda,
plena de quadres a mig pintar, plantes, un gat,
saps? Un entorn supercreatiu. Si tu dius, posa
una persona hiperproductiva, et posarà segurament...
Un espai, una oficina molt neta, blanca, sense
distraccions, amb un ordinador, el seu cafè,
tot com un entorn molt endreçadet. I aquesta
és la persona productiva i segurament és la persona
que està treballant en remot. No ho sé, excepcions
n'hi ha per totes les regles. Segurament hi
ha la persona més creativa i més productiva de
la història, però no solen anar de la mà. I això
de tenir una criatura, què et fa? Més productiu
o menys? Tu què creus? Jo crec que més, perquè
et fa com... És a dir, és allò que... Aquella
regla de les tasques que s'allarguen el temps
que tens disponible, si en tens menys, potser
comences a fer les coses més ràpid. Tu has començat
a notar o no que has d'anar més per feina aquí
a la vida? Et canvien les regles de joc. És com
intentar jugar a un joc que ja coneixies, com
si tu portes tota la vida jugant a futbol i et
diuen ara la gravetat no és 9 ,8, és 6 ,3. I
tu dius, no, jugarà igual, l'únic que és segurament
saltaré una miqueta més. No, això és clar, vull
dir, xutar serà diferent, potser sortirà disparat
per ai, vull dir, no, no. Jo crec que canvien
les regles de joc. No et fa ser... Potser pel
fet que estàs menys descansat, ets menys productiu,
menys creatiu. Però, clar, no t'has d'enfocar
per això. Et fa anar més pel dret, en certes
coses, de dir, hòstia, mira, això no és essencial,
ho hem de deixar. I, de fet, com a... Clar, el
que hem fet és que nosaltres hem parlat amb molta
gent i ens van... ens van explicar moltes coses,
com anirien, no? I una d'elles la treu -te la
pressió de voler viure la mateixa vida que tenies
abans. No en quant a, ui, no, ara ja no sortirem
de festa. No, evidentment que no sortiràs de
festa. Sinó la de... abans, després de solucionar,
anàvem a dormir amb la casa tota endreçada, i
s'havia fet tot, i havies regat les plantes,
i havies posat el ret de vaixelles, i havies
canviat la sorra als gats, i havies fet no sé
què. Ara és... Hi haurà molts dies que aniràs
a casa fet a un desastre, saps? Vull dir, ho
has de fer. No et pots posar aquesta pressió
extra, no? Aleshores, és com un... No has de
jugar en el mateix joc. És un altre joc, és similar,
però ja tens unes condicions que t'han canviat.
i et fan que ja no puguis jugar al mateix joc.
Per tant, en algunes coses en sento més productiu,
perquè en fem menys, i en altres has de ser creatiu
per dir, hòstia, com ens ho fem, no? A més, poca
planificació, o sigui, no pots planificar molt
les coses, perquè de cop i volta tens visites
sorpresa, o per molt que intentis planificar
que tens una visita per dia per veure el cri,
de cop i volta un dia en tens tres. perquè ha
anat així, el que et va cancel·lar ahir et presenta
avui i ja està, o hi ha un que t'arriba per
sorpresa, amb la qual cosa t'has d'adaptar.
En aquest sentit, no veig, no estic veient grans
canvis, però sí m'està fent veure el món amb
una altra filosofia i res, ara trobar els moments
per fer podcast comença a ser complicat, així
que, però bueno, tindrem més temps quan comenci
també el col·le de... de l'altre del blai i
poder tornar jo també la feina, la rutina, crec
que també serà bo. La falta de rutina també et
fa pensar que va bé durant la temporada, però
arriba un punt en què també la necessites. I
tens algun gadget de pare així guai que t'hagis
comprat? Gadget, hòstia, un gadget, un gadget...
Tinc la sensació que els nens sempre venen amb
molts gadgets a sota el braç. Sí. No amb pans,
això de pans era abans. És curiós perquè tothom
també et diu allò de no, no compris la majoria
de coses perquè no et serveixen per res, perquè
les faràs servir només dos dies i tal. Ja, però
aquells dos dies realment les necessites, no?
Has de pensar quin faràs servir durant una bona
temporada, no? Perquè hi ha algunes coses que
dius, no, mira, és que això va bé per la primera
setmana. pues tio, igual, la primera setmana
posa patxugues i ja està. No, un que m'ha flipat
és que hem comprat un esterilitzador, saps? És
un catxarro que tu li poses una miqueta d'aigua
i fa una sessió de sauna per les coses que has
d'esterilitzar, no? Saps? Per les pipes i coses
d'aquestes. I està bé, saps? Però sí, és veritat.
Vèiem amb molts catxarros, però és veritat que
ens hem estalviat de no comprar -ne... tots els
que la gent et deia. I també és veritat que recicles
molt. O sigui, et recomana reciclar tot el possible
de gent que et van passant coses i tal. Al final,
moltes d'aquestes coses les fan servir una,
dos, tres, quatre setmanes tan perfectament noves
i tal qual les hem comprat nosaltres o les hem
heretat, les passarem a la següent persona del
nostre entorn. No hi ha un catxarro en particular
més enllà de potser el gadget tecnològic aquest,
no? Però... Però bueno, segur que hi ha gent
que és menys furugal amb aquest tipus de coses
i que compra coses més creatives. Jo m'he comprat
una cosa, Àlex, aquest estiu. Què t'has comprat?
I és raro amb mi, eh? Perquè ja saps que jo no
em compro gaires coses. Espero que no sigui un
bebè. No el vaig trobar a la botiga, crec que
estaven agotats. M'he comprat un robot aspirador.
Oh, que bona! Això és molt necessari. El nostre
s'ha trencat, o sigui que si va bé ja et demanaré
la recomanació el proper episodi que el donis
perquè tenim la Roomba destrossada al pèl dels
gats. Tinc molt bones recomanacions al respecte
perquè he fet molta recerca perquè, clar, per
una cosa que em compro volia estar informat i
és una indústria que havia passat absolutament
opaca per mi. No havia estat mai interessat i
no sabien ni del que eren capaços. I increïble,
és que passa en la mopa, és que ho fa tot, és
una passada, és que tinc el terra que no pots
entendre res. Mira, tinc una idea per un episodi
d'aquests futurs, que és eines que potser vam
tenir fa 10 anys o 15 i tal, el que han arribat
a evolucionar, més enllà d'ordinadors i cotxes
i tal, que ja ho tenim per demà, hi ha moltes
coses aquestes que han evolucionat molt. I una
d'elles és els robots aspiradors, totes les
virgueries que fan. Hi ha alguns altres gadgets
de cuina que tu dius, hòstia, no, això realment...
Fa quins anys no es feia això? No, ara fan autèntiques
virgaries, amb la qual cosa crec que és un bon
episodi per fer.