Bueno, estem preparats ja per fer un upgrade
molt seriós a Foca a Terra, o no? Avui tenim
joguines noves, eh? Avui tenim joguines, tenim
intros, tenim un convidat també de primera...
Benvingut, Xavi. Gràcies. No sé si és de primera
categoria, el convidat, però content d 'estar
aquí amb vosaltres. Abans ens estaves explicant
una cosa en relació amb la sotana, que és aquí
on es graven i tot això, i llavors ja ho saps,
jo tinc una miqueta la sensació d 'aquesta síndrome
de l 'impostor, i tu has mencionat que teniu
una relació. Tenim una raó. De fet, no sabia
que aquí es gravava la sotana, m 'has posat aquesta
por escènica, però sí, l 'Andreu de la sotana
ha col·laborat un parell de vegades amb Parlem
i ens ha fet d 'entrenador, perquè, com sabeu,
patrocinem el Girona i una de les activitats
que fem és que tenim l 'honor de poder jugar
un partit a l 'any a la Gespa de Montilivi, la
qual cosa és una experiència molt, molt gratificant.
d 'aquesta experiència vam convidar alguns influencers
i gent coneguda i l 'Andreu ens va fer d 'entrenador
i de jugador. El més bo, eh? Sí, però és entre
vosaltres, vols dir. Sí, sí, entre els més de
150 que som al grup Parlem tenim la sort de poder
disfrutar de la gespa de Montilivi i vam muntar
ja un parell d 'anys una mena de Kings League
a la nostra manera i juguem allà a la gespa de
Montilivi. El teu no en peixet, o no? No, gens
ni mica. Un Barça Legends, la gent que s 'arrastra...
Sí, hi ha un gran risc. Jo em vaig adonar com
de primer any que era un risc laboral molt alt,
perquè el risc d 'acabar lesionats tots i de
baixes laborals importants hi havia. I també
te n 'adones de lo tribunero que ets, perquè
quan estàs allà baix veus que el camp és molt
gran i que hi ha molts pocs espais, que la passada
en profunditat que veus fàcil a la tribuna o
al sofà de casa, quan estàs allà baix no estàs...
evident. I vau fer negocis? És com el golf, això?
O el pàdel, en segon nivell, va sortir negoci
també? No, allà va ser més entre nosaltres, costellada,
intentant no fer -nos mal i dinar bé, després,
que amb això ja ens donem per satisfets. Bueno,
que tot això surt d 'una esmorzar de forquilla,
la col·laboració que hem tingut amb nosaltres,
que ara parlarem d 'això, i dir que l 'últim
esmorzar de forquilla que vam fer amb la comunitat,
nosaltres fem un cop al mes, fem una esmorzar
de forquilla, el Marc va fallar. va fallar per
primer cop, i justament va venir l 'Andreu...
No ens va posar a la nostra taula, perquè no
ens coneix, però va fer gràcies. No he vingut
del marc, però mireu qui ve, i la gent es va
girar... Semblava preparat, no? Semblava preparat,
però no va ser així. Amics i amigues focaterrestres,
tinc una intro preparada avui, perquè poseu...
Li poseu cara a qui estem parlant avui, sobretot
la gent que no ens estigui mirant, doncs es perdrà
molt... Avui tenim una sorpresa preparada pel
nostre convidat. Teníem nosaltres un home polièdric,
que ha anat alternant rols en grans corporacions
i en start -ups, hem provat les mels i les merdes
de l 'emprenedoria, potser buscant alternar,
potser pel que et convenia més, a nivell professional
o a nivell de família, a nivell d 'estat de vida,
o fent bona aquella màxima que diu que la gespa
del veguista més ben cuidada, no? I aleshores,
doncs bueno, vas canviant. Parlem de Xavier Capallada,
esteu de Parlem Telecom, una empresa que va néixer
per demostrar que es poden fer una associació
en català i també facturar en euros, que això
ja és bastant complicat. Tenim empreses catalanes
de referència, en tenim moltes, els bon preus,
bona àrea, etcètera, etcètera. En sector start
-up tindríem uns de Port Village, Trade -In i
tantes quantes més, però parlem no només com
a final, bo i millor. dels dos mons, sinó que
a sobre ho fa posant uns ideals per endavant.
Ara parlarem també d 'això. Es crea pels vols
del 2014, al costat de les oficines d 'Ítnic.
Jo vaig coincidir amb l 'Ernest, que és el fundador,
i de fet ens va demanar pressupost per fer les
primeres aplicacions mòbils i el mapa de cobertura
a Barlem. Després no ha acabat de col·laborar,
però a poc a poc ha anat creixent fins a convertir
-se en empresa cotitzada. Xavi va agafar Barlem
en un moment incòmode entre Startup Catalana
Guai i empresa junta d 'accionistes que els agrada
molt els excels. També parlarem d 'aquests temes.
I ara fa un any que estàs exercint... Més, més.
Un any i mig i dos. Passar ràpid el temps. I
gairebé cada setmana heu estat objecte de notícia
per temes d 'ampliacions de capital, oficines
noves, renovació de càrrecs directius, patrocions
multimilionàries del ressò mediàtic com el de
Foca Terra i altres col·laboracions secundàries
com equips de futbol catalans i compres i vendes
estratègiques. Temes de Solfai, crec que heu
fet una cosa recentment. I avui l 'hem convidat
perquè ens expliqui com es lidera una telco catalana.
que cotitzen bols al mateix temps que apareixen
en podcast de mig pèl com el nostre i no et baixen
el valor de les accions. Així que benvingut,
Xavi, preparat, perquè avui parlem de veritat.
Fantàstic. Jo voldria saber, voldria començar
per com s 'arriba a ser CEO de Parlem. Bona pregunta
aquesta, eh? Sí, de cop i volta. Sense desmereixer
el passat que tens, però és allò que de cop i
volta em va saltar les barres de sorpresa i dic,
hòstia. jo crec que per la suma de molts factors
i de la unió de molts punts és una mica difícil
de resumir però bàsicament vull pensar que també
per una part de la trajectòria professional que
un té i que per tant hi ha algun boig o bojos
que consideren que tens un perfil prou adient
per poder liderar la companyia Però també crec
que és molt com ha resultat, i això no sé si
és una bona reflexió, de deixar, jo crec, bones
relacions al llarg de tota la teva trajectòria.
I arribo segurament a ser el CEO de Parlem, primer
de tot perquè l 'Ernest fa més de 20 anys que
el conec, perquè l 'Ernest és un gran emprenedor
i un emprenedor en sèrie, i fa més de 20 anys
va venir a veure'm quan estava treballant al
parc d 'innovació de la Salle, quan hi havia
una cosa que es deien trampolins tecnològics...
amb emprenedors i quan acció no es deia acció
ja es deia acidem i per tant ja tenim una edat
i en aquell moment que jo portava el programa
d 'emprenedoria de la Salle, doncs va venir l
'Ernest amb un altre soci i un altre emprenedor
i el vam ajudar amb un altre projecte que no
tenia res a veure amb Parlem. Aquell projecte
no va tirar endavant però sí que vam seguir mantenint
la relació i de fet abans de ser conseller delegat
i director general de Parlem ja feia dos o tres
anys que la Ernest m 'havia incorporat al Consell
Assessor de Parlem, on hi havia el Xavier Salai
Martín, l 'Alias Campo, el Janir Roca, l 'Albert
Buixadell, per tant, tenia una certa relació
amb Parlem. També acabo a Parlem perquè un dels
principals socis de Parlem, que és el Fons de
Capital Reis d 'Inverredi, doncs tinc molt bona
relació amb els seus socis fundadors, amb el
Roger Piqué, amb el Josep Maria Txarri, el Roger
Piqué també de fa més de 20 anys, quan també
estava amb el Trampolí de la Salle, i el No tothom
situa el CIDEM, però el CIDEM seria l 'acció
d 'avui en dia, l 'organisme de la Generalitat
que recolza entre altres emprenedors. Abans es
deia CIDEM i donava finançament en aquella època
quan això de ser emprenedor no estava tan de
moda i muntàvem, sobretot, el que es deien trampolins
tecnològics per recolzar els emprenedors que
sortien de les universitats. El que ara li diríem
transferència de tecnologia. I, per tant, hi
ha hagut creuaments al llarg d 'aquests 20 anys
i per tant a base de tenir bona relació amb la
gent hi ha un moment que en base també a la teva
experiència creuen que pots ajudar. amb la casualitat
que jo havia sortit de vendre una companyia,
un spin -off que havia fet dins del Banc Sabader
i una fintech, i volia descansar, però trobar
-te amb l 'Ernest, el Pereida, que s 'acabi el
descans molt ràpid, i per tant el meu descans
i el meu temps de dedicació a la família es va
escurçar de cop i volta molt ràpidament. Què
t 'anava a dir? Parlem d 'una empresa molt opinionada,
no? O sigui, també es va veure, suposo que beneficiada
pel corrent ideològic polític, l 'any 2017 i
tot això. Quins perills té ser una empresa tan
opinionada? Després s 'ha hagut de replegar veles,
temes de posicionament, de llengua, d 'identitat...
Jo et diria que nosaltres no ens considerem una
companyia política, en tot cas, al contrari,
som absolutament agnòstics i apolítics, el que
sí que ho considerem, i ho tenim en el nostre
ADN, és que tenim uns valors molt clars, i que
aquests valors, escolta, que la llengua pròpia
del país és el català, que el que volem és actuar
amb excel·lència, i que això vol dir, en el nostre
cas, excel·lència en el servei, excel·lència
en l 'atenció al client, excel·lència en la gestió
del nostre talent, i que, per tant... com deies
bé a la intro això va de crear empreses grans
ambicioses i que facin bé les coses i que per
tant a partir d 'aquests valors es pot construir
l 'empresa que es vulgui i amb això no som dubtosos
ni crec que mai hem variat en aquesta línia si
la gent ens vol posicionar d 'una manera o d
'una altra doncs bueno aquí ja depèn de cadascú
però amb això nosaltres no ens ha afectat i jo
crec que això al final el temps et posa al seu
lloc un bon producte i no oferíssim un bon servei,
doncs és igual on t 'hagis posicionat, si algú
considera que t 'has posicionat políticament
perquè no és el cas. Heu replicat una miqueta
el play amb una empresa valenciana, si no me
'n recordo malament, i una gallega, potser? Correcte.
Clar, evidentment, allà una marca, un nom en
català no funciona. De fet, inclús a València
ha hagut de... Crec que és un altre nom, si no
recordo malament. A prop, amb dues os. Exacte.
Però fixa't, els paral·lelismes amb el mateix
programa. Al final, la teva proposta de valor
et limita. A nosaltres, per exemple, aquest...
pot que no es podria dir fuego al suelo, perquè
jo a l 'Àlex no li podria parlar en castellà,
em costaria molt, però és una acció deliberada
que al final el que fa és que li dona tota l
'amor que tens, en lloc de concentrar -lo o en
lloc d 'esparcir -lo amb molta gent, una miqueta
cadascuna, nosaltres tenim una proposta de valor
més petita, amb un mercat que sabem que està
limitat, però de la mateixa manera penso, hòstia,
si et diguessis Hablemos, potser podries arribar
més lluny, però possiblement tindràs una marca
més diluïda. Correcte, però és que jo crec que
si estigués a França no estaria justificant que
ho estic fent en francès i que ho estic fent
en el mercat francès. Sincerament és que no entrem
nosaltres en aquest debat. És que nosaltres el
que volem ser és l 'operadora líder de proximitat,
entenent que el sector telco és un sector madur,
consolidat i commodity. Entre nosaltres, jo crec
que ens és igual quina és la fibra que ens arriba
a casa, però sí que creiem que hi ha una gran
finestra d 'oportunitat de la capa de serveis
i dels valors que hi ha per sobre. I aquests
valors que per nosaltres són la proximitat. la
connectivitat emocional de la marca amb el client,
l 'excel·lència en el servei i aquesta excel·lència
en l 'atenció al client, que sempre dic que no
és ciència difusa, però que malauradament en
el sector històricament s 'ha maltractat el client
i l 'usuari, doncs tractar -lo bé, tractar -lo
amb la seva llengua i oferir un bon servei, doncs
és una proposta de valor jo crec que guanyadora.
que aquesta proximitat, com deies, es pot replicar
a diferents territoris. I ho hem fet. A Catalunya
ho fem amb Parlem Telecom, al País Valencià ho
farem amb Aprop Telecom, i ara a Galícia ho fem
amb Toxo. I no sé si un dia ho farem a Normandia,
i un altre dia ho farem a Baviera, i un altre
dia ho farem al Bacete, o a Madrid. Perquè jo
crec que aquests valors de proximitat, excel·lència,
es poden declinar de manera diferent en funció
de la idiosincràsia de l 'espai o del territori
en què estiguis. I, per tant, jo no entro mai
en aquests debats d 'estem limitant o no. Ostres,
crec que estem demostrant que es pot vendre i
es pot vendre molt. I tenim un mercat, en el
nostre cas, que els 8 milions d 'habitants, crec
que són 8 milions, ja m 'he perdut una mica de
quan som, en el cas de Catalunya, tots tenen
fibra o tots tenen connectivitat a internet a
casa, i tots tenen mòbil, o més d 'un mòbil.
Per tant, estem parlant d 'un mercat gegant.
Perquè a vegades també hi ha una certa obsessió
amb això de créixer, escalar, internacionalitzar
-te a fora. Però que en el nostre cas, estic
parlant del nostre sector, estem parlant d 'un
mercat molt gran. Fins que no tingui els 8 milions
i estic molt lluny de tenir aquests 8 milions
de clients, hi ha molt de camí a recórrer aquí.
És que, de fet, s 'ha perdut una mica el... el
que es feia abans a nivell de negocis, que una
empresa, al final, intentava cobrir el 100 %
de la seva àrea, de la seva regió geogràfica
o el que fos. I me 'n recordo que, per exemple,
la primera onada d 'estàrtaps espanyoles, si
tu vols, tot i que la majoria venien d 'aquí,
els grups intercoms i aquestes històries, totes
eren castellanoparlants i, com a molt, s 'expandien
a Llatinoamèrica. És a dir, primer feien Espanya,
la que tenien tota Espanya coberta, Softonic,
Infojobs, etcètera, etcètera. Després anaven
cap a Llatinoamèrica per un tema de... Però primer
Espanya, després d 'això. I ara, a partir de
més o menys els voltants del 2005, 2007, inclús
2010, que va arribar amb la segona fornada d
'estàrtups, que ja van ser com més cofundades
amb un expat, i ja parlàvem en anglès, eren global
first, etcètera, i clar, grans casos d 'èxit
n 'hi ha hagut més o menys. Però ha costat més,
perquè la que tu ja vas a competir directament
amb Champions, dius, hòstia, és que realment
estic jugant contra players a nivell Champions,
això, no? Cada dia, i abans potser fer -ho de
peix gran. en mar petit i després podies passar
a ser el peix petit de l 'oceà gran, no? I aleshores,
bé, no ho sé, si a vosaltres és una cosa intencional,
no? Aquesta reflexió que feies, que jo crec que
és molt rellevant, jo crec que també ve molt
condicionada pel món capital -risc. Sí. És a
dir, jo crec que hi ha hagut un cert exercici
de... De pressa, no? De pressa, de pilota cap
amunt, d 'intentar vendre -ho, que puc escalar
molt, que ho puc fer molt gran, però perquè alguns
demanen uns retorts, deixeu -me dir, obscens,
perquè és com... funciona el model, i per tant
això ho has d 'intentar vendre que és replicable
a mig món, no? Perquè això, doncs, té uns multiplicadors
X, etcètera. I segurament s 'ha perdut una mica
el nord de... Hi ha negocis que poden tenir molt
de sentit des d 'un punt de vista local en un
mercat molt gran. I, de fet, jo crec que hi ha
diversos exemples que s 'ha aconseguit, no? És
a dir, si ens anem al món de la distribució de
l 'alimentària, doncs a Catalunya tenim un bon
preu, però a Espanya tenim un mercadona i no
han sortit fora. Ja estem parlant, ho dic perquè
parlo de bon preu, perquè és accionista també,
a través del Family Office, dona capital de Parlem.
Bon preu, factura 2 .300 milions d 'euros a l
'any. Ho dic perquè jo crec que a vegades...
Molts són meus, també t 'ho dic. Molts són meus.
Però per tant, jo crec que a vegades es desprecia
perquè potser no té tant de glamur els mercats
locals, parlant de Catalunya o de l 'estat espanyol
o d 'allò on sigui, i estem parlant de mercats
molt grans, depèn de cada mercat, però que aquí
hi ha grans oportunitats. El que és un repte
és ser líder i aconseguir quota de mercat allà
on estiguis. Com s 'ha finançat Parlem? Ja no
tan potser els principis, perquè tu no hi eres,
tot i que segurament ho seguies de prop, no?
Quants... Si no, més aviat, des que entres tu,
no?, heu fet deute, t 'han enviat el tema de
la sortida de bolsa, tot això, quants marrons
t 'has trobat, també, pel fet que Parlem va començar
com una start -up i després s 'ha hagut d 'arreglar
de cara a inversors? Algun que altre. Sí. A veure,
la història, a més, és fàcil, perquè justament
aquest any estem, de fet, celebrant el desè aniversari
de Parlem, no? De fet, l 'Ernest va fer la primera
trucada al novembre del 2014 amb el que era l
'alcalde en aquell moment de Barcelona, el Xavi
Trias, no? I, per tant, això vol dir que en 10
anys, que poden semblar molts, però que sabeu
que en una start -up o una empresa de nova creació
són pocs, en el fons, vol dir que fa 10 anys
l 'Ernest va començar a ir sol, amb zero persones,
zero trucades, zero clients, zero... euros de
facturació, i aquest 2024, amb resultat auditat,
que després ho veurem, perquè som empresa cotitzada
i, per tant, som el que diem, no com altres privades
que, a vegades, entre el que publicaran notes
de premsa i la realitat, doncs hi ha certes diferències.
Jo crec que ens la jugarem ja prou, jugant al
monopoli, per preguntar -te en coses financeres.
Has de fer aquelles trucades trimestrals en què
la gent et fa preguntes difícils i has de contestar
sempre i no pots dir mentides? S 'han de fer,
oi? Estem molt regulats i hem d 'anar molt amb
compte. amb el que diem, perquè no podem transmetre
informació que es pugui considerar informació
privilegiada. Per tant, aquí hem d 'anar amb
compte. Però sí que tot el que publiquem, després
ho podem explicar. I què podem explicar? Que
10 anys més tard hem facturat gairebé 50 milions
d 'euros de facturació, que en tenim 5 ,5 de
vida, que comencem a generar flux de caixa operatiu,
que són més de 160 persones. Responent al que
em deies de quants marrons, és veritat que, i
això va estar vinculat també a la meva entrada,
com bon emprenedor l 'Ernest al principi feia
tots els papers de l 'AUCA i ho ha fet extraordinàriament
bé. En el seu moment, també els seus accionistes
inversors és creix, creix, creix. Deixem dir
-ho, resumir -ho a lo bèstia. És igual si perdem
diners, ja ho recuperarem. I hi ha un moment,
perquè també canvien els entorns macroeconòmics,
perquè canvien els moments. Diuen, escolta, sí,
sí, ara hem de seguir creixent, però hem de tenir
rendibilitat, no? I això és on hem posat el focus
els dos últims anys, que, de fet, el 2023 vam
tancar amb menys 2 ,2 milions de vida i aquest
24 amb 5 ,5. Per tant, hem generat més de 7 milions
d 'ebitda en 24 mesos, i això es fa... passant
a ser una empresa, que et dic jo, no? Ja no som
una start -up, sinó que va de ser eficient, va
d 'arrascar cada 1 % que puguis fer de quota
de mercat, d 'optimitzar els canals de venda,
de fer -te grat, no? I això jo crec que a vegades
també, això ho hem parlat tu i jo alguna vegada,
doncs l 'ecosistema falta, no? Perquè és relativament
fàcil cremar diners i no buscar la rendibilitat,
és bastant més difícil i menys glamurós, doncs
haver de buscar rendibilitat i mantenir un cert
ràtio de creixement. Has mencionat un nom, que
de fet no esperava que sortís avui, però has
mencionat Xavier Trias, que estava involucrat
en la primera trucada. Curiosament, si no va
xerrat, és el polític que va donar llum verda
o que va ajudar molt als inicis d 'e -commerce
Tech Barcelona, que després va convertir en Barcelona
Tech City, que ara és Tech Barcelona, un nom
així similar. Clar, dins de... Tots estan en
diverses iniciatives, però la relació amb polítics,
generalment, des del món d 'empresa més start
-up, més tecnològica, no està ben vista. No és
útil, diria. És més, quan ja estàs en certes
capes, potser tu has de tenir un rol molt més
diplomàtic, ara com a CEO, que no havies tingut
com a fundador de les empreses, del parell d
'empreses que has fundat i tot això. És possible,
parlem, no som els més diplomàtics del món, segurament.
Per què? crec que som bastant honestos i francs
amb el que diem i que intentem donar feedback
honest de com els polítics, jo crec molt amb
la política, poden ajudar a millorar el teixit
empresarial i quan no ho fan o quan no ajuden.
Tot i així, jo crec que amb això tenim una mentalitat
molt liberal i que som les empreses les que ens
hem de buscar les solucions per créixer. És veritat
que, depèn de quin entorn més o menys regulat,
evidentment la política... pot influir no tant
la política sinó la regulació que hi hagi darrere.
En el cas del sector telco és un sector regulat
que crec que ha ajudat, per exemple, que avui
en dia el client pot fer una portabilitat d 'operador
i estar protegit per llei, cosa que en altres
entorns o sectors no passa. Però sí que és veritat
que és un sector on ara mateix la majoria dels
governs europeus tenen presència accionarial
molt important en diferents operadores. França
Orange, aquí a Espanya, a través de 2 .000 milions
dels nostres impostos, recentment s 'ha convertit
en el primer accionista de Telefònica. Aquí podríem
entrar en un debat de si això té sentit o no,
però amb això nosaltres no ens callem i intentem
donar la nostra opinió obertament. I alhora dir,
escolta, això va, de què nosaltres torno el mateix,
eh? Som molt obsessius, d 'això va, de fer nosaltres
bé la feina, de no buscar excuses, de maneres
de complexada, anem a competir i aconseguir clients.
Jo vull donar pas, avui, per primer cop, a la
secció del Marc, amb una intro que avui estrena.
El Marc és encarregat de fer les preguntes friquis,
les que jo no entenc i esperem que tu sí, les
que no et posaran problemes, però em posaran
a mi perquè no sabria què aportar. Si podem donar...
No has tingut infantesa, tio? Possiblement no.
El món d 'en Bigman? Ah, no l 'havia associat.
Ostres, per favor, algú l 'havia associat? Mare
meva, això haurem de decidir. No he estat prou
ràpid, eh? No? No, no, no, no he sigut tan ràpid,
no he sigut tan ràpid. És que rares vegades estic
nerviós, però avui estava nerviós per saber quina
seria la meva intro. Ah, no pel fet que tenim
el primer convidat d 'empresa utilitzada i probablement
l 'últim, saps? Que saps que em vagi, no? També,
també. Però és que jo tinc aquesta secció, que
és el raconet de la ciència, el Science Corner,
així més anglosaxó, i, a veure, sempre era una
mica desordenat i quan sortia alguna cosa al
tema, doncs jo ho comentava i deia... Bandes
electromagnètiques, freqüències xules... Avui
em diu, escolta, vols fer -lo o no? I m 'ha fet
una secció d 'aquestes. Com es diu, el món del
Big Man, això? No, no té nom, és la secció del
Marc, però pot ser el Regó de la Ciència o pot
ser el món del Big Marc. A veure, aquesta secció
es coneix sempre, generalment, si mires la curva
de visites a YouTube, generalment saps que hi
ha aquella que la gent mira, quan cau, generalment,
allà és on comença, i llavors, quan torna a pujar
una altra vegada, allà és on acaba. Correlació
amb la meva atenció, saps? Sí, exacte. Jo, quan
la faig amb ella, a vegades ho veig, que perd
l 'atenció i mira una altra vegada... Em poso
nerviós perquè penso que estic parlant sol, però
és igual, jo ho faig per... Ho fem per l 'audiència,
per la nostra comunitat. Endavant, Marc. No és
del tot science corner, avui, perquè malades,
malades, n 'hi ha tirat aigüeda, perquè no fos
tan dur com és sempre... No me les he llegit.
Sí. Bueno, però no les vaig entendre avui. M
'estàs plenant nervioses. Jo volia parlar d 'una
altra cosa, perquè a mi el que em té fascinat...
A mi m 'agrada molt la tecnologia de lo petit
i de lo molt gran. Aquí tinc la gran oportunitat
de parlar de lo molt petit. A mi una de les coses
que em sembla com un dels miracles de la humanitat
és que, per exemple, en aquesta habitació ara
mateix hi ha unes ondes de ràdio que estan veient
la llum que, segons si rectifiques la seva amplitud,
la seva fase o la seva freqüència, es converteixen
en un vídeo de YouTube diferent al teu mòbil.
Això em sembla collonant, però això... està petat
avui, no es pot parlar. Jo volia parlar d 'això,
però no es pot parlar. Però sí que t 'agafo el
testimoni del que has comentat de les empreses
cotitzades en sectors una mica regulats. Quan
dic regulats, mira, aquí recordo que vam gravar
el dia després de l 'apagón i vam parlar molt
de Reteelèctrica, com té la línia de transport,
que és una empresa que sí, em sembla que Reteelèctrica
és cotitzada, però té com sé que el 20 % és d
'un fons estatal, o sigui que és cotitzada a
mitges, no? Clar, jo intento posar -me en els...
els teus peus o les teves sabates, no?, sent
un emprenedor que venia fent coses d 'emprenedors,
és a dir, trencant cosetes i ara, doncs, no ho
sé, vull dir, fent no les coses ordenades, però,
bueno, ja ho sabem, no?, vull dir, en el món
de les start -ups. I mires com, de refilón, el
sector, aquest, històricament, que han sigut
molt regulats, energia, telecomunicacions, claríssim,
l 'exemple que acabes de donar de Telefónica,
jo crec que és boníssim, o sigui... I la pregunta
és en quin moment tens ganes de fer això, saps?
És a dir, de posar -te en un sector que està
tan regulat i que saps que... Anem a dir que
els teus rivals no moriran mai. O sigui, perquè
tu, quan vas a competir contra algú, sempre tens
l 'esperança que, mira, escolta, jo què sé, li
pot agafar un infart al director general i s
'ha acabat la festa, però això no, vull dir,
això saps que... L 'equip del mal mai mora, no?
Llavors sempre estan allà. Que difícil és competir
contra aquests, no? Sí, jo crec que sempre, com
bons emprenedors, i quan un coneix l 'Ernest,
per exemple, sempre anar a contracorrent ens
motiva. I, per tant, anar a buscar el David contra
Goliad, jo crec que això sempre... Això és el
que està buscant. El David contra Goliad, exacte.
És això el que estem fent, no? I és veritat que
el sector telco també té un avantatge, i és que...
evoluciona i mou molt ràpid. De fet, si ens en
anem 10, 15, 20 anys enrere, els que ja tenim
una edat, si us en recordeu dels AMENA, dels
UNA, d 'ONO... Se 'n parlen de marques que tots
coneixem molt, però si us heu fixat, totes han
desaparegut. I, per tant, aquest mercat té una
evolució i un moviment constant. I, per tant,
això també vol dir que, sobretot a nivell de
maner, hi ha moltes oportunitats. I és veritat
que et permet també jugar a lo grande. i per
tant aquí també jo crec que a vegades ens hem
d 'acostumar a deixar de voler ser els emprenedors
guai, cool, etc. però que tenen unes facturacions
limitades i no generen vida i no hi ha beneficis
i anem a fer empreses i jo crec que això és una
reflexió més de fons potser hem de deixar de
pensar més o de parlar com a emprenedors i parlar
més com a empresaris perquè la vocació final
de tot emprenedor hauria de ser ser més empresari
si li volem buscar aquesta diferència de definició
i no ser només emprenedor. I, per tant, tot i
que és un mercat dur i complicat, el que us deia
abans, jo crec que hi ha una finestra d 'oportunitat
de posar una capa de valors per sobre i un valor
en el servei que et pot fer diferencial. És veritat
que no hi ha un valor diferencial més tecnològic,
però tampoc està en Bonpreu o tampoc està en
Mercadona, perquè al final, per què anem a Bonpreu?
Deixem -me fer promoció de Bonpreu, que ja que
són accionistes, no? Però per què anem a Bonpreu
i no anem, doncs, escolta, o des del Paqui, des
de les 25 marques de diferents súpers que hi
ha, o d 'allà on sigui, no? Vull dir que és equivalent
a molt... sectors, que teòricament és molt difícil
tenir un valor diferencial, però què passa? Perquè
aquí hi ha una connexió amb el client i amb una
manera d 'actuar i de servei. Clar, però si quan
dius diferencial, a mi el primer que em ve al
cap és aquest concepte d 'operador virtual, que
al final, evidentment, tu no tens... el múscul
per deploiar tot el càpix que hi ha, per muntar
antenes per tot arreu, i el que fas és que acabes
llogant la matèria prima a algú altre, no? No
ho sé, un exemple molt dolent seria que a Ato
li comprés la llet a l 'etxe pasqual, no? Llavors,
sé que l 'exemple és dolent, però és el primer
que m 'ha vingut. O sigui, quan tu parles d 'aquesta
capa diferencial, com ho aterres, això? O sigui,
quina forma té? És molt bon exemple, al final.
La infraestructura tenia un valor fa 5 o 10 anys
que ara no té. perquè abans no hi havia infraestructura
a tot arreu. Hi havia zones verges on el primer
que tirava fibra, doncs, entre cometes, més igual
quina marca fos, no? Perquè, al final, si passava
de DCL a fibra, doncs el valor diferencial estava
molt clar. Ara nosaltres tenim estudis que hi
ha ratis de solapament de xarxes a Catalunya
que estem en un múltiple de 3. O sigui, en la
majoria de mitja de Catalunya hi ha 3 xarxes
de fibra solapades. I, per tant, la infraestructura...
Això és com posar 3 autopistes on el costat...
estat de l 'altre. Doncs la infraestructura així
ens hi ha perdut valor. Què és el que té valor?
Doncs que quan jo tingui un problema pugui trucar
a un número d 'atenció al client i primer em
responguin. En català? No, primer que et responguin.
Després que et responguin en català. A Parlem
responen en català, eh? Des de Girona. Des d
'on sigui. I tercer, que em resolguin el problema
que tinc. Doncs això, que ja sé que pot semblar
molt bàsic, és el que us deia abans, malauradament
en el sector s 'havia maltractat molt a l 'usuari.
En el sector telco o gairebé en qualsevol empresa
de subministrament de qualsevol cosa. Segueix
fent. Parles en passat, però jo ho estic patint.
Seguiré patint, però... Quan tens un problema
amb el gas o amb l 'electricitat o amb telco,
etcètera, el primer que et ve al cap ja no és
que t 'has quedat sense serveis. Hosti, tu ara
quin merder, perquè no em faran cas, perquè no
em truquen. gran, etcètera. Doncs aquesta capa
de servei, nosaltres tenim un servei d 'atenció
al client propi, que aquest sí que l 'estem gestionant
nosaltres i que no està rellogat enlloc. Per
tant, aquí hi ha un valor. La connectivitat emocional
amb la marca. És a dir, jo crec que també estem
en un moment gairebé, us diria que històric,
en què jo crec molt que el client fa una certa
compra social o una compra amb consciència del
que vol comprar. Tu decideixes si vols comprar...
Deixeu -me posar -me una mica en Telefònica,
però Telefònica, que té com a accionista... Endavant,
no ho sé, jo aquí et freni. Que hi ha gent molt
bona, i jo he treballat a Telefònica, vull dir
que vagi per endavant, però ara, avui en dia,
els seus dos màxims accionistes són l 'estat
espanyol i el segon, i deixeu -me tirar una mica
d 'ironia, és la democràcia saudí. Aquests són
els dos principals accionistes de Telefònica.
Bueno, doncs nosaltres tenim uns altres accionistes,
que a més són públics, i per tant l 'usuari pot
decidir si vol... enviar els seus diners a uns
o a uns altres, doncs jo crec que això també
és important, no? Que segurament em diran, la
majoria de gent no ho sap, és possible, però
crec que aquesta connectivitat emocional de dir,
escolta, quan jo inverteixi en un cert retorn
a la societat, que no ho vull vendre d 'una manera
naïf, que, escolta, evidentment, el primer guany
és pels nostres accionistes, però després jo
recolzo el Girona, recolzo el Nàstic de Tarragona,
quan està a primera ref, i, escolta... i al Màlaga
l 'últim minut o minut afegit l 'ha fet baixar,
i recolzo l 'assetma del llibre en català, i
recolzo mil associacions o fires que hi ha locals.
I per tant això, hi ha un retorn directe en el
país o en aquells territoris que estem. Per mi
això té un valor diferencial. I crec que ens
està donant la història la resposta que això
té un cert èxit. És que, malgrat que abans ho
has mencionat, just ahir ho parlàvem amb l 'Èlex
per una altra cosa, estava parlant de navegadors,
i comentàvem aquesta diferència entre l 'utili
i el comoditi. Tu has fet servir la paraula,
has fet servir la de comoditi, i em sembla bé,
és cert, al final tots trafiqueu en paquets i
els envieu d 'un terminal a un altre, no? Però,
clar, quan jo penso en la relació que una persona
té amb la seva operadora, moltes vegades és més
emocional del que sembla. Jo crec que hi ha molts
més serveis que són molt més emocionals del que
creiem. I torno a l 'exemple d 'on vaig a comprar
el iogurt, que també seria, deixeu -me dir -ho,
un cert símil de... Teòricament no hi hauria
aquesta connexió emocional, però li és perquè
no és on compro el iogurt, és... quina botiga
em trobo, com m 'atén la persona de la caixa,
com m 'atenen si no trobo no sé quin producte.
Hi ha tota una sèrie d 'intangibles que jo crec
que tenen molt més valor. I si t 'ho pots permetre.
És a dir, podem tenir molta simpatia per un ametller,
però la realitat és que és un producte car que
molta gent no es pot permetre. O està disposat
a pagar una mica més allà. No ho sé. però que
jo crec que també la creació de marca, i entenem
marca en la seva profunditat de la definició,
per això jo parlo molt de la connexió emocional
que tens amb l 'usuari, és molt més potent del
que pot semblar. És que ho mencionava perquè
l 'exemple... És que encara em sembla més bo,
encara, perquè mira, amb el menjar pot ser una
mica infiel, pot ser una mica golfo, perquè mira,
si un dia vas a anar a un mallet, però l 'endemà
pots anar al bon preu i no passa res, ningú s
'entera, i tu vius tranquil i dorms bé. Però,
parlem, només tens un operador. I, generalment,
durant el dia no pots tenir -ne diversos. I la
teva relació amb la companyia és en molt llarg
plaç. Per això, potser, això encara té més valor
en una companyia en què... O sigui, cony, estàs
molt invertit en aquesta idea. Perquè no és com
un... Doncs això, que vas un dia, no ho sé, vas
a comprar al bon preu, i l 'altre dia, quan ningú
mira, te 'n vas al Mercadona. Aquí, realment,
necessites una relació llarg plaç amb l 'usuari.
I per això dic que és com que la gent... Tinc
la sensació que ho veu més com un equip de futbol.
Diuen que són d 'aquests i estan orgullosos.
Jo crec que això no s 'aguantaria si no tinguessis
un bon producte i un bon servei. Sí, però va
tot una mica lligat de la mà. No pot ser que
només sigui un tema emocional i que sigui un
tema gairebé de... com tu dius, de ser el fan
d 'un equip de futbol. No, hem de buscar l 'excel·lència,
un bon servei i un bon producte. I es troba aquest
mix. I també són apostes a mitjà termini, perquè
aquest tipus de relacions... Aquesta creació
de marca no es fa a un any vista. I això també
és important, també ho dic, pels teus propis
accionistes, pel teu propi retorn i dels resultats
que tinguis. Marc, et deixo fer una última pregunta,
si és d 'un minut. Anem justets de temps. Segur
que tens 15 preguntes més, perquè la llista era
molt llarga. La llista era llarga. Però el Xavi
tornarà, de moment encara no l 'hem escandalitzat.
De moment encara no ha marxat i portem la meitat
del programa. I seguint amb l 'analogia de l
'equip de futbol? La manera d 'adquirir nous
clients, què és el que millor us funciona? És
rifar -ho boca a boca? Llavors? Sí, però jo crec
que encara... Ara us sonarà una mica incongruent,
però jo crec que encara falta que ens conegui
més gent, tenir més notorietat de marca, no?
Perquè jo crec que encara molta gent no és conscient
de dir... Ai, perdona, parlem. Pot donar el mateix
servei o millor servei que qualsevol de les grans
operadores, no? I, per tant, perquè... Tornant
també a l 'analogia de David contra Goliad, potser
nosaltres fem dues campanyes de tele a l 'any
i vinculat al món start -up pot semblar espectacular,
però els grans del sector estan cada setmana
de l 'any a la tele. U als diaris, avui no està
allò de Repsol, tots els diaris... I vas amb
metro i totes les estacions hi ha un mupi amb
publicitat d 'una operadora. A Madrid tenen nom,
no? No tenen el Vodafone, no sé què. També tenen
el president santa del consell de director de
directius. Nosaltres patrocinem dos equips de
futbol, però moltes operadores en patrocinen
20. Seguim sent aquest David contra Goliat. Evidentment,
el boca -orella i el fet de fer bé les coses
t 'ajuda, però també un dels aprenentatges que
en parlem és que s 'han d 'activar molts canals
de venda. Nosaltres venem molt pel telemarketing,
venem molt per les botigues físiques, venem molt
pels distribuïdors i, per tant, això també és
un aprenentatge que això va molt també de currar
-te, de treballar el canal i que el canal té
diferents formes. Això és un mass market i el
mass market té reptes. Doncs vinga. Se m 'ha
acabat la secció. Se t 'ha acabat la secció,
sí, perquè tinc ganes d 'estrenar aquesta secció.
Pot ser un absolut desastre, però anem a provar.
Vinga. No, aquesta està bé. Que no la coneguis.
Jo avui volia provar una cosa, perquè les empreses
de mesura que es fan grans tenen moltes maneres
de créixer, i una d 'elles pot ser el tema de
l'M &A, les compres, les aquisicions i tal. I
què millor que el monopoli, val? Jo he recordat
amb nostàlgia, vaig dir, hòstia, hauríem de fer
algunes preguntes aquestes així una miqueta picantones,
és a dir, de presa de decisions, val? Després
ja veurem com surt tot això. Però he estat fent
la reflexió i he dit, hòstia, podríem començar
a jugar amb els nostres convidats. Marc, si vols
posar tres bitxos d 'aquests a la sortida. Agafeu
quin voleu. Primer has de triar quin vols. Jo
vull la neguet, per exemple. Poseu -vos a la
sortida, perquè el que anirem fent... Tu què
ets, Xavi? Va, jo agafo el cotxe. Ara us explico
les regles d 'aquest joc. Però bàsicament...
És un cotxe, no? És un cotxe. Ets dels meus.
M 'has tret el que jo volia. Jo trobo que el
monopoli és un joc curiós. A veure si seguim
amb això. Ens ensenya des dels 8 anys, perquè
pots començar a jugar des dels 8 anys, a gestionar
patrimoni amb uns diners que t 'han caigut del
cel, que ja comencem a fer això, gestionar riscos,
que cada cop anem acumulant més riquesa i que
cobrem del banc simplement per existir. quan
passes per la casella de sortida, que està bé
tenir propietats immobiliàries peculamelles,
que no passa res si entres a presó perquè pots
pagar i sortir -ne, si en definitiva normalitza
el privilegi nascut a perdiagonal, tenir cognoms
compostos, i fer allò que fan també la majoria
d 'emprenedors pijos, que és socialitzar les
pèrdues i capital i els beneficis, val? Però...
Però jo, com a persona nascuda als anys 80, i
que em van fregir advertències, tots els boomers,
els videojocs et menjaran el cervell, et menjaran
el cervell, no sabràs distingir la realitat de
no sé què, dic, bueno, jo analitzo molt fredament
tots els jocs per veure si allò està adequat
a la realitat o realment ho estic flipant, d
'acord? I llavors, quan he obert el Monopoly,
avui, ahir, vaig veure que la primera regla que
et posava és... Ser el banquero no te da derecho
a robar. Això és ficció completa, aquest joc.
Per tant, juguem. Si voleu jugar a Monopoly,
que és capitalisme sense vergonya, jo us proposo,
cadascú per torns, si caieu en casella de propietat,
us proposaré comprar una empresa i ho haureu
de justificar. Tots tres serem coceos d 'una
empresa telco catalana imaginària de Lleida que
es diu Enraonem. Res a veure. Res, ara en parlem.
I què hem fet? Anem de compres compulsives, i
hem de justificar -ho als inversors. Del pal.
He comprat Decathlon. Hòstia, com ho has fet,
això? Has de justificar -ho, oi? Quan caiem en
una d 'aquestes, que malauradament aquí posa
que són carrers de Madrid, perquè és el que hi
ha, vam comprar això, sense mirar -ho molt, però
jo us diré realment a quina... Jo he fet l 'anal·lució
i comprarem empreses, d 'acord? Després hi ha
les caselles dels trens, que són... Pots agafar
un tren cap a una direcció o cap a una altra,
és a dir, dues situacions, s 'ha de triar una
o l 'altra. I les altres, que són les de pregunta.
Podria ser, si tu, Marc, se t 'ha quedat algun
al tintero, és un bon moment, perquè n 'hi ha
poques, d 'aquestes. No he tingut temps de fer
-ho més en l 'hora prèvia al programa. Ah, i
si caieu a presó, podeu pagar la penyora, que
és d 'expliqueu una cagada a nivell de negocis
que heu fet, o, si no, perdeu el torn. Xavi,
comences tu? Començo jo? Xavi, sisplau. Un, dos
daus? Fem -ho amb un daus, sí. Farem unes quantes
tirades, a veure com ens dona això. Quatre, doncs
vinga. No, però... Cap aquí. Sí, clar, no pots
anar cap al Baix de Gràcia directe. Hòstia, ja
has començat amb impuestos sobre el capital.
Comencem malament, no? Però quin capital si no
té res, pobre? Impuestos sobre... No, aquí no
juguem amb els diners perquè si no aquí ens posàvem
una dinàmica molt complicada. Aquí ja són una
miqueta preguntes putes. Pregunta puta número
1. Xavi, ens renovaràs el patrocini? Depèn de
què m 'ho fareu. Veus la diplomàcia? No, això
no és diplomàcia. Això s 'aprèn a la feina. Quan
has après a Cotixada ja no pots dir que sí on
es pot, com a un esmorzar de forquilla. No, però
jo crec que ja té com un portfoli de respostes
predefinides, que directament ell no ha escoltat
la teva pregunta. O sigui, has vist pregunta
difícil i l 'ha tret. Jo estic acostumat a que
cada hora entri algú al despatx a demanar -me
alguna cosa. Per tant, has d 'intentar gestionar
el no, el depèn, a fer -me una proposta... Això
és molt de vent. Haurem de pensar en què els
oferim per l 'any que ve. Això ja cau en la nostra
responsabilitat. Doncs vinga, tiro jo. Si m 'agosta
un dau, si no, jo no arribo. Tres. Jo caic allà.
Jo soc el petitó, l 'anaguet. Plaza Lavapiés.
Hòstia, em toca comprar l 'Europa. El club de
futbol. Les he de justificar al board. Clarament
apostem per la catalanitat. Comencem amb l 'ultralocalisme,
amb els valors. No hi ha una cosa que tingui
més valors i sigui més local, més arrelada a
la cultura catalana que els clubs de barri i,
per tant, crec que és una bona aposta pel futur
per a la nostra empresa. Jo hauria abogat més
perquè a l 'estadi és bon real estate, el podem
tirar a terra i podem fer bons pisos. Sóc l 'idealista
i tu ets el real estate, tu ets l 'especulador.
Bueno, estem jugant a Monopoly, no? Sí, sí, no
sabia que tenia Florentino Pérez català aquí.
L 'Europa ha pujat ara més de primera ref. I
la zona que hi ha al Guinardó s 'està revaloritzant
bastant. Té un petit problema amb la gespa. Amb
la gespa artificial. Crec que la Real Federación
Española els està posant problemes. Ja sabeu
que això de les federacions és complex. Bueno.
Abans vivia allà al costat, ara visc al costat
d 'en Martínez, que ha canviat una miqueta de
zona. Marc, tires tu, a veure on caus. Mai juguis
amb un solter amb poca sort amb amors, perquè
té molta mal joc. Ah, doncs ho guanyaràs, avui?
Sense dubte, amb la mal jocs guanyo tots. Hòstia.
Imagina't. És la pitjor propietat de Madrid,
aquesta. No, no, no. Has de justificar a la Junta
d 'enraonem que has comprat la publicitat d 'aquells
cartells d 'entrada a Barcelona on abans s 'hi
anunciaven apricots. I has posat la teva marca
allà. Però quins cartells són aquests? Els de
l 'autopista, l 'entrada. Els billboards aquells.
Ah, els billboards! No vas gaire en cotxe, eh?
No, ja saps que no. No ho hauràs de... Amb l
'uprising dels self -driving cars, cada vegada...
En català, Marc, sí que pot ser, eh? Com es diu?
Dels cotxes autònoms. Autònoms, sí. Hi haurà
més espai disponible perquè la gent estigui mirant
els voltants mentre va amb cotxe i hi ha molta
més minuts d 'atenció disposats perquè la gent
pugui estar veient els billboards que estan a
la carretera, perquè ara ja no s 'hauran d 'estaminar
el cotxe de davant, sinó que poden estaminar
els voltants, i, per tant, aquell és un real
estate que no està apreciat i allò és una bona
compra ara mateix. Aprovem, no, Xavi? Aprovem?
Aprovem. Vinga, Xavi, toca tu. Toca. Dos. Dos.
Glorieta, cuatro caminos. Hòstia, aquesta és
bona, eh? Et toca comprar la sotana. Però això
és una presó, eh? Quatre camins, eh? No, però
no juguem amb les merdes de Madrid, perquè ja
he tingut suficient... tristor he tingut jo obrint
el d 'això i veient que era el d 'això de Madrid
i dic collons se 'ns l 'ha colat fins i tot aquí
ha aparegut cosa en castellà a Foca Terra bueno
hi ha plat d 'Espanya que també està a Barcelona
alguna sí et toca comprar la sotana com ho justificaries?
Doncs jo diria que la compraria perquè són no
el futur, sinó el present del canal de comunicació
més directe i desacomplexat que hi ha versus
els mitjans de comunicació tradicionals. El macho
que ve ho fa, hòstia. És improvisat, a més a
més, que ara la gent es pensarà que això està
preparat i no, eh? Mare meva... Home, això ens
deixa en segon pla, nosaltres. Hem de millorar
respecte a la sotana perquè ens pugui comprar
nosaltres. Molt bé. Tots sou els segons, eh?
Comprem. Així ens agrada. A veure, hòstia, 5.
A veure, jo on vaig? Avenida Reina Victoria.
Toca comprar el nostre, mare de Déu. Bueno, Nostrum...
Mira, faré gala de les... De les... Com es diu
això? Què és el Nostrum? Que fan massatges? No,
home, no. Nostrum és la cadena aquesta que és
com de menjar... Preparat. Preparat, una miqueta...
Molt barat. Que tornes allà i compres plats d
'un euro, dos euros, tres euros... Ja no existeix,
no? Tenen alguna cosa. Se 'n queden alguna cosa
perquè al costat de casa tinc un Nostrum cafè.
Però sí, em sembla que van entrar en concurs
de creditors fa uns anys i tot això es va fer
molt popular. El nom és bo, eh? Sí. Jo jugaria
al tema immobiliari, també. Durant molt de temps
hem tingut moltes posicions estratègiques a Barcelona,
Via Laietana, Passeig de Gràcia, Carrer València,
etcètera, etcètera, tenen posicionament, tenen
una marca, i de fet el fet que hagin passat per
fallida, i ara vés a saber, no sé, en mans d
'aquí està, m 'hauria d 'informar, segurament
és un asset indistrés, es diu dintre el món de
les compres d 'empreses, una empresa que no va
del tot bé, o no va bé, i que per tant és una
oportunitat per quedar -se només en una marca
ja establerta, i explotar -la. sinó que, a més,
amb les coses que sí que van bé, com tu creus
que només han quedat els nostres cafès, també
et pots generar alguna cosa d 'incompte. Comprem?
Tu comprem. Molt bé. Vinga, Marc. Gràcies per
això, per l 'assistència a allò del real estate,
i no hauria caigut mai en això. Com pots veure,
no se'm dóna molt bé jugar al Monopoly. El de
l 'Europa o el del nostre? Jo el del nostre no
ho sabia, perquè ara el nostre m 'imagino que
estan de lloguer, però bueno, està bé. A l 'Europa
crec que són propietaris. Vali. Hòstia, un 6,
eh? On em posa, això? A la sort. Suerte. Què
és la suerte? Què vol dir això? Les de suerte
són pregunta complicada. Marc, aquesta va per
tu. T 'arriba una factura del teu proveïdor de
llum preferit, probablement català. Pensem un
olaluz, per exemple, un cas que em va passar
a mi. T 'arriba una factura que vol 3 .000 euros
perquè hi ha hagut un pic de preu, mercat no
regulat, etcètera, que tècnicament sempre et
va bé, però quan va malament, va molt malament.
Què fas? L 'apagues i calles. per valors, i dius,
prefereixo seguir en aquesta empresa perquè són
d 'aquí, perquè sempre m 'ha anat bé, perquè
conec els founders, tal, tal, tal, o et canvies
per algú més barat de fora i t 'és igual tot.
A veure... O sigui, és que tinc preguntes de
la pregunta. Val, sí, no, jo també. És a dir...
He fet alguna cosa perquè m 'hagin cobrat 3 .000
euros? No, no, simplement és un d 'això, hi ha
hagut un pic de preu de la llum, tu justament
aquell dia potser vas tenir molt més l 'estufa
o l 'aigua clau intensa o el que sigui, i t 'ha
coincidit... A mi un dia em va arribar una factura
de 3 .000 euros. Vaig dir, cago en Déu. A mi
només em va passar quan era petit, tenia una
novieta quan tenia 16 anys i trucava molt fora
de Barcelona. I saps que llavors encara es trucava
a casa. Escolta, aquesta, la tal... I llavors
em va arribar una factura molt gran, però només
aquesta. Però llavors sabia que era merescuda.
No em vaig marxar de Movistar perquè vaig trucar
molt a aquella noia. Una altra manera, una start
-up del teu millor amic que et cobren una cosa...
És que... Llavors és impago, eh? És impago, eh?
Sí, clarament sí. Són molt catalans fins que
ens toca la cartera, eh? Jo crec que has de veure
si aquella empresa, per tant, de mercats regulats,
té potencialitat per portar -te a l'SNEF. Si
sí, sigues bo. Si no... Vosaltres heu portat
algú a l'SNEF? A l'SNEF? A les llistes de l'SNEF.
Ah, no t 'havia entès. Sí, no? Tenim ubicat,
no? Vosaltres podeu portar gent a la llista de
la SNEF si generen impagos? Crec que podem, però
no actuem d 'aquesta manera. És el que diem dels
valors. El que sí que tenim és un protocol, perquè
sí que és veritat que malauradament ja n 'hi
ha pagats. I tenim un protocol per donar -los
segones, terceres i quartes oportunitats fins
a un límit. Ah, sí? O sigui, si algú no et paga,
dius, escolta, que no m 'has pagat... Això forma
part també de la part regulada, és a dir, ni
cap teleoperadora els podem desconnectar al client
perquè deixis de pagar una factura. I doncs això
ja un temps mínim, si no recordo malament són
tres mesos, i, evidentment, vas enviant records
amistosos que tot això a vegades passa, no tens
diners al compte o t 'has oblidat o el que sigui,
i si això es va repetint, doncs va seguir un
procés. O sigui, per entendre -ho, no feu servir
Stripe, no? No. No. Bueno, és un... I no preguntarem
per la llista de revisió. No que et pensis que
hi ha tanta complexitat, eh? Vinga, Xavi, et
toca a tu. A veure si podem fer un parell de...
Com anem de temps? A veure... Tres. Ui, a veure
si... Calle, espera, pot morir, jo. A tu et toca
comprar... la UPC. Hòstia. Hòstia. Home, jo crec
que seria una gran compra. Crec que és una gran
font de talent que tenim a Catalunya. Ben jugada.
Segurament a vegades no prou valorada i crec
que precisament els enginyers d 'aquí, si alguna
cosa són... que estan molt ben valorats i que
tenen molta projecció. El que hem de crear és
l 'entorn de riquesa perquè puguin tenir sous
elevats i no hagin de fugir a fora. Per tant,
clarament la compraria. Hòstia. Ets enginyer
de formació. M 'ha convençut, eh? Crec que en
aquesta sala n 'hi ha 5, eh? Sí, sí. 100%, eh?
Soc un mal enginyer, també t 'he de dir. Jo també,
però em vaig quedar amb el títol, que és el que
importa. Els meus amics no s 'acaben de creure
que hagi acabat dirigint una ampolla de pel·lícules.
Jo he de tornar a tirar perquè em toca caure
el mateix. No comprem l 'OPC dos cops, no? A
veure, quatre. Presó. Oh, companyia d 'electricitat.
Putada. Perquè aquestes també són preguntes.
Aprofitarem perquè tenim una pregunta de... de
l 'anterior convidat, i llançarem a tu, perquè
m 'hi has reservat això, si la podem tirar, sisplau.
Sí, mira, aprofitant que estic aquí al Corp d
'Europa, a Estrasburg, per temes de regulació
i A, al Consell d 'Europa, m 'agradaria fer -li
una pregunta, que és ens cal la regulació, la
regulació mate la innovació, o al contrari, sense
regulació és la llei del més fort, i llavors
sí que no hi ha innovació. Sí que és una pregunta
amable. però m 'agradaria saber què en pensa
d 'aquesta dicotomia entre regulació i innovació.
Fàcil, eh? Sí! Hi ha tres minuts, però... Si
haguessis escrit un llibre, me l 'hauries llegit
jo. L 'Alganyet me l 'hauria llegit abans. Alganyet
ha fet una gran pregunta que crec que no he tingut
més de tres minuts per respondre. T 'en dono
dos, de fet. Versió reduïda. Jo soc molt liberal
i, per tant, crec que la regulació, i més en
el camp de la innovació, pot ser un fre o pot
ser una barrera. La qual cosa també no vol dir
que es pugui fer qualsevol cosa. perquè jo crec
que s 'ha de protegir uns mínims, o s 'ha de
protegir minories, o s 'ha de tenir un terreny
de joc que sigui just per tothom. I tampoc em
val que el fals liberal digui que no valen les
regulacions i que es pot fer qualsevol cosa,
i em salto la llei i després em queixo que la
llei em restringeix. I això podríem parlar d
'altres casos més propers. Per tant, jo crec
que sí que ha d 'existir alguna regulació, però
una regulació... àgil, intel·ligent i que aporti
valor. Quantes vegades t 'hauran fet aquesta
pregunta? No, o què? No, no, no. Jo estava pensant
que aquí tenim sentit potencial polític, eh?
Bueno... No sé si encaixaria gaire en les estructures
polítiques. Jo crec que no he vingut abans de
l 'entorn corporatiu, però... No, no, molt bé,
molt bé. Ha sortit superàgil, això. Marc, tira.
Ah, jo encara tinc més tristor? Sí, sí, fem una
ronda més, que podem allargar. Sis. És que veus?
No paro de treure sisos, és que tinc molta sort
a la vida, Àlex. Marc. Quina empresa em toca
comprar? Hòstia, tens una bona, tu. Globo. Mira,
només la compraria perquè crec que de totes les
que has dit... és l 'única que té potencial per
ser espònsor de Fórmula 1 i em podria portar
a viatjar pels paddocks de totes les curses.
D 'altra manera, no sé què dir -te. És un tio
d 'aquests que va malgastant pasta d 'espilferran.
Això no convenç gaire la Junta. És justet, l
'argument. És pitjor que el de WeWork, bàsicament.
S 'ha de veure com a nivell històric els espònsors
de Fórmula 1, la taxonomia ha anat evolucionant.
Primer eren els tabacs, les tabacaleres, després
l 'alcohol... Coses dolentes, bàsicament. I ara
tecnològiques, evidentment. L 'aflicció... L
'addicció de cada generació són la taxonomia
dels espònsors de la Fórmula 1. Crec que Glovo
és l 'única empresa d 'aquí que té potencial
per arribar a ser un espònsor de Fórmula 1. T
'ho compro, eh? Has fet... A veure, m 'ho he
portat al Monterrey. Déu -n 'hi -do, eh? Jo necessito...
Per estar improvisat és l 'hòstia. No, jo necessito
que em portin de viatge a veure els grans premis,
Àlex. Vinga, Xavi, una més. Una més? Sí, una
més. A veure si arribem a... Hòstia, he anat
a la presó, no? No, però això és solo visites.
Torna a tirar, no podem... No, perquè em sembla
que el que vas a la presó és aquell d 'allà.
Sis. Oh! Perfecte. Era el tren. Que arribaràs...
Perfecte. El tren és tens dues situacions, val?
et poso, tu pots agafar un tren cap a una direcció
o cap a una altra, tu has de triar. És el que
en altres àmbits es diu situacions jodides, un
joc, no?, que dius. Què creus que seria més difícil
que passi a Enraonem? No en parlem, cap relació
en parlem, tot suposadament, val? 1. Posar publicitat
d 'Enraonem a Lola i al Sàlvame, durant un any,
o 2. Patrocinar tots els vídeos dels youtubers
que s 'han exiliat a Andorra per motius fiscals,
però els vídeos han de ser exclusivament en català.
Què creus que és més difícil que passi? Més difícil
o què és el que jo escolliria? El que més difícil
que passi, sí. Jo crec que el YouTube és Andorra.
O sigui, tu abans veuries una telco catalana
de Lleida. El salva meia lola, que no pas youtubers
gravant contingut en català, eh? Fent anuncis
en català, eh? Salva meia lola perquè ens coneguin
més i aconseguim més clients. A Andorra no donem
servei, per tant, no... Ja, Andorra està complicada.
Mira, no hem parlat del tema d 'Andorra, però
quan tornis, si no t 'hem escandalitzat molt
avui, podríem tocar el tema d 'Andorra, que segur
que... Un altre capítol. Sí, segurament aquí
sí que hi haurà temes de fluctuació. Vale, doncs
jo trec un dos, vaig aquí i dic... Hòstia...
Toca comprar el bon preu. Complicat, també, sabent
que estan els accionistes. Però no, és una altra
empresa. Això no passa. Bon preu marca... líder
en el seu sector, suposant que tenim 500 billions
per sortir de compres i tot això, som els Florentino
Pérez, bàsicament, comprant Galácticos a Torriadret,
doncs home, anem a comprar alguna cosa que ens
aporti múscul financer, distribució, marca, valors,
presència i sobretot l 'orgull de ser catalans.
Per tant, jo crec que és el moment de comprar
-los. Comprem? T 'ho comprem, eh? Vinga, Marc,
l 'última. Sí? Puc tornar a fer una altra? Sí,
sí, amb aquesta tanquem, perquè ens queda ja...
No treguis el meu punt d 'addicció, eh? Que jo
soc una mica l 'odòpata, eh? Tu tens un dos,
i tu eres el...? Aquest. El dau. Ai, no, el didal
aquest, sí. Estació de tren, no. Ja l 'hem fet,
l 'estació de tren. O jo tinc... Un altre. Sí,
tu també tens una. Una pregunta difícil d 'aquestes.
Marc, per evitar una fallida de l 'empresa, val?
Tens dues opcions. Una és agafar inversió del
fons d 'aventura capital de Pablo Casado o dos,
posar com a accionista a la teva junta Carlos
Blanco. Aquesta? Per què m 'ha passat aquesta
pregunta? Què faries abans, tu? Jo li dono una
oportunitat al Carlos. Hòstia... Bé, amb això
podem deixar tancada aquesta secció. Ens han
quedat coses pendents, Marc, perquè jo crec que
tu tens més dubtes. No sé si tenim dos minuts.
L 'Aleix ens dirà quants minuts tenim per fer
últims dubtes. A nivell de, probablement, una
miqueta d 'estratègia, si ens pot compartir què
ve en el futur, el que es pugui compartir a nivell
d 'empresa cotitzada. I tenim una mica de gossip.
Volem saber com és la següent presidenta. Hòstia!
Molt bona, molt intensa. I molt de dir -nos les
coses a la cara i de no coincidir sempre. I això
jo crec que és molt bo i molt ric, no? I quan
el president ve un dia entre l 'oficial i diu
que no s 'ha de fer això, hòstia... Passa sovint.
De quin president estem parlant? De Parlem. Ah,
d 'acord, d 'acord. No el president de Catalunya
o la persona més important de Catalunya, que
és el president del Barça. No ho sé, tens el
teu telèfon? Bueno, tampoc. Si baix, entraríem
en un altre... Aquí sí que m 'autolimito. Per
parlar del president del Barça, eh? Ah, d 'acord,
sí. Aquí pot haver -hi una sacsejada a nivell
de cotització. No, el president entra sovint
i, a més a més, és el garant, jo crec, de la
visió, dels valors, de l 'estratègia de futur,
i crec que és bo que ens discutim constructivament
moltes vegades i no sempre veiem les coses igual.
però també té una llarga experiència i l 'escoltem,
i no sempre li fem cas, i això crec que és molt
ric. Però crec que és bo també, com aquesta línia
que us deia abans, és que ja no som una start
-up ni ho volem ser, volem ser, deixeu -me dir,
una corporate, volem ser una empresa, i que el
model de governança també ha de ser més sofisticat
i més madur, i això també vol dir escoltar visions
o opinions diferents, moltes vegades estem alineats
i d 'acord, i altres coses no estem d 'acord,
i després sempre acabem amb la broma. que si
m 'equivoco, ell i el Consell d 'Administració
ja em faran fora. Que és la fina del Consell.
I crec que és bo que cadascú tingui clar com
funciona el govern d 'una companyia, amb la seva
Junta General d 'Accionistes, amb el seu Consell
d 'Administració i amb el seu equip directiu,
perquè una cosa és l 'equip directiu i una altra
cosa són els accionistes o propietaris de la
companyia. Has tingut alguna cagada? Què vulguis
destacar, des que ja has entrat com a CEO, que
diguis, buah, és que això, de novato, sí, de
novato com a CEO, perquè ja has estat CEO i ja
has estat directiu en diverses empreses, has
estat en juntes i tal, però mai en una empresa
cotitzada, per tant... Jo crec que de cagades
entens constantment, és a dir, qui digui que
no té cagades, menteix, és a dir, que menteix
i crec que és poc. poc humil amb la realitat
jo crec que sobretot en gestionar persones amb
l 'estratègia de vendes és un mercat el nostre
molt dinàmic cada setmana, cada dues setmanes
hi ha noves ofertes, nous preus reposicionar
-te i clar que aquí cometem errors sovint i perquè
moltes vegades has de decidir amb poca informació
cap a on portar -ho també has de tenir la capacitat
de saber reconèixer -ho i reaccionar ràpid I
què és una cosa que has hagut d 'aprendre que
no t 'esperaves amb aquest nou rol que has tingut
a parlar amb? Alguna cosa que diguis, hòstia,
això realment m 'ha sorprès, no m 'hauria pogut
preparar mai per aquest tipus de coses. Governants,
pot ser temes de comunicació pública... Jo crec
que a nivell de governants m 'ho podia imaginar,
és de mantenir un cert equilibri perquè al final
les necessitats o el que busquen els membres
del Consell d 'Administració o els principals
accionistes... No té per què ser el mateix que
necessitar el teu equip de gestió o el discurs
i els missatges són diferents. Però et diria
que això no m 'ha sorprès. Jo crec que, no sé
si la paraula sorprenda, però on aprenem tots
constantment cada dia són amb els canals de venda.
Una empresa B2C, Mass Market, que es dirigeix
al client final, doncs, escolta, com ha de gestionar
el canal físic de tenir la presència a les botigues?
De com has de gestionar... Com has de gestionar
distribuïdors, com has de gestionar comercials.
Aquesta part de la venda que a vegades jo també
us diria que està fins i tot un poc despreciada
i que és poc glamurosa perquè tothom pensa sempre
en l 'estratègia i en les propostes de valor
i en els productes, però té molta importància.
I jo crec que és un mercat, com us deia, molt
intens, molt viu, que evoluciona molt ràpid i
t 'obliga a aprendre molt de la batalla del dia
a dia, dels marcs retributius, de les estratègies.
per captar clients, etc. I crec que això és molt
interessant i que faria falta en moltes empreses.
Marc, tens algun altre? T 'ha quedat un al tinter.
Què fa més il·lusió? Una alta nova d 'un xavalet
de 15 anys o robar -li una iaia telefònica? És
que qualsevol nou client s 'ha de celebrar. És
que aconseguir clients, és que la gent a vegades
no se 'n fa creus del que significa vendre. Vendre,
entenent que a més cobrar -ho, que també és molt
important això, i cada client, i nosaltres mensualment
aconseguim milers de nous clients que passen
la fibra d 'un altre operador a la nostra. I
això jo crec que s 'ha de celebrar i que és el
que té valor i és el que fa que la companyia
tingui èxit i pugui créixer. I això crec que
a vegades fins i tot ho celebrem poc, que és
que cada client que... segueixes, té moltíssim
valor, i després mantenir -lo. I per anar tancant,
ja que podem esperar els propers mesos el que
queda d 'any, parlem. D 'una banda, seguir creixent
i seguir pedalant, i el creixement orgànic, que
la fàbrica segueixi funcionant, i després també
és possible que hi hagi moviments corporatius,
M &A, consolidació, aquestes paraulotes que utilitzem
tots. Renovacions de patrocinis. Renovacions
de patrocinis. Potser aviat donarem alguna notícia.
però crec que estem en un bon moment perquè passin
coses en el sector i en el mercat i la nostra
voluntat és liderar i ser protagonistes. I tenim
una visió i jo us diria que fins i tot una obsessió
en el que us deia abans, en liderar aquest mercat
a Catalunya o en aquells territoris on estiguem
i crec que poden haver -hi potencials bones notícies,
però aquí m 'acolliré a ser empresa cotitzada
i no podré explicar segons què. Escolta, m 'han
quedat moltes coses aquí pendents. i parlar de
temes de M &A, d 'estratègia de productes, diversificació
versus consolidació i tot això, però ho deixarem
per una futura ocasió. Si vols repetir, ara sempre
tindràs les portes obertes, doncs agrair -te
molt la teva presència aquí. Espero repetir,
o sigui que m 'autocompido a una segona edició.
Moltes gràcies. Gràcies a vosaltres.