El meu set-up és bastant ridícul. I així el podré tuitejar des del compte de foc a terra.
A veure a què li sembla a la gent, als meus avenços tecnològics, amb aquest kit d'emergència a gravació de podcast.
Aquest estiu, si hi ha alguns a sobre, és compromís, eh?
Compromís sempre és el que diem. Si al final l'èxit d'un podcast, per merda que sigui,
si tens la constància de fer-lo setmana, si setmana també, a la llarga, acabes tenint una audiència molt destacable.
Si ja premi a la perseverança, i apremi aquesta constància i l'esforç,
el podcast al final és com el seu, és un exercici de retorn compost.
I per tant, anar-hi afegint setmaneta a setmaneta, un mes o no és dos.
Per tant, des d'aquí tot el meu compromís al podcast.
És que he gravat amb el micròfon apullat a sobre el dors d'una vaca, eh?
No sé si es vol verídicar aquesta història, però... bé, m'ho creuria.
No, és que hi ha molta gent que viu de les paràboles.
És a dir, coses que realment li passen, però després ho exagero una mica.
No són mentides, però fa una hipèrboler sobre el que li ha passat
i jo us ho exagero una mica.
I aquest seria el cas. Mentre es gravava, veia vaces,
però jo aquí ja m'he fet la idea que gravàvem el micro a sobre de la vaca.
Però això no va ser mai el cas.
Jo intento sempre, quan entorns així, estar gravant en espais tancats,
perquè si no, generalment són espais molt diàfans, molt oberts.
Jo estic anant a treballar ara, al poble de Baranyes, a un hotel.
El que passa és que en aquell hotel, la cafetaria és enorme,
no hi ha ningú, està absolutament buit, i aleshores fotria un eco de la hòstia.
Tindria tota la privacitat del món, però no sé quants milions de metres quadrats
hi ha aquella cafetaria i és un espai enorme a casa d'aquestes pedres antigues
que ha estat reconvertida d'hotel.
És molt nou, i per això me n'he tornat a casa, m'he instal·lat aquí sobre el llit,
fent equilibris amb el micròfon sobre el portàtil, triangulant les potes
perquè quedin per sobre el teclat i al costat del trackpad.
No sé si dono una imatge visual de com està el micròfon ara mateix,
i ja està. I després d'estar amb un espai tancat.
És que aquí no hi ha mosques, perquè, hòstia, déu-n'hi-do,
se'm mengen les mosques cada dia que vaig a treballar allà
per que estigués un espai tancat, no sé, Déu, però aquí es colen a tot arreu.
Doncs a veure, Àlex, que avui parlem d'actualitat, ho saps o no això?
Sí, m'he estat informant, val? Suposo que més que la majoria de gent
que ja tenia una opinió al respecte d'aquest tema
i ha posat el seu tuit de rigor. Fes-nos un intro, sisplau.
És un tema que en teoria no m'hauria d'interessar,
però m'ha interessat per una qüestió diferent.
És que a Europa, a l'aire de avui, serem coneguts com,
per exemple, els millors legisladors i ara també per tenir la millor policia judicial.
És a dir, si no pots amb la tecnologia, no sé jo d'honesta ella,
no, no, si lluita contra ella, intenta arreglar i, si pots,
intenta segrestar tots els fundadors d'empreses tecnològiques
que passin pel teu espai aèric. És interessant, parlem de Telegram.
Aquesta setmana, el seu fundador, volant amb avió privat,
que dius, m'agrada que tinguis una avió privat.
Ara no, no em deia que conegués molta gent, perquè realment no conegués ningú,
però m'agradaria. Però sento tanta gent que vol amb avió privat
que sembla que ja és que això és com... és el nou autobús.
Som nosaltres els únics que no tenim avions privats, Àlex?
Jo crec que sí. A més, si mires les estadístiques d'accidents
amb avions privats i a nivell de seguretat, és molt més insegur
volar amb avió privat, perquè generalment som molt més petits,
que amb aerolínies comercials. Per tant, a punt a favor de les aerolínies comercials.
Doncs el senyor... Bueno, es diu Pavel, l'amic de Telegram.
No em preguntis molt bé per què va fer escala a prop de París,
amb el seu avió privat. Entenc que no va volar a Charles de Gaulle,
perquè entenc que l'eslot ha de ser caríssim.
Per tant, suposo que seria un aeroport secundari.
I tal i com va posar peu a París, el van detenir.
Ja ho dic, a veure, mal planificats. Saps que allà estan buscant les pessigolles?
No hi vagis. Però és igual, d'això no en parlarem.
El més interessant és per què el van detenir.
I a mi això és el que m'ha captivat l'atenció de la notícia.
Com que tu estàs més informat que el Twitter mitjà,
deixa'm que et digui primer què és el que em sembla interessant.
Primer, el motiu pel qual aquest home l'han detingut
és perquè ha sigut capaç de treure tota la casta criminal
amb marketing enganyós. És a dir, per algun motiu,
tothom es pensava que Telegram era una aplicació
que estava encriptada d'extrem a extrem,
que ningú podia accedir als seus missatges...
Resulta que no. Que no és exactament el cas.
Quina és la diferència?
I aquest punt és interessant. És un dels motius pels quals
els grups de WhatsApp i els grups, per exemple, d'Apple Messages,
que aquests sí que estan encriptats d'extrem a extrem,
només arriben fins a 32 participants,
en canvi, els de Telegram eren limitats.
Aquesta limitació dada curiosa és un problema de computació.
És increïble. És a dir, un grup chat d'aquests,
massiu, com els que tenen els de Telegram,
l'encriptació que tu dones no és diferent que la que tens
en una web. És a dir, que tu, a través del teu navegador,
envies un request a un servidor que sí que pot estar encriptat
en el 4-4-3, però que realment això és una informació
que arriba al servidor i és visible al servidor.
I després, quan ho tornes a enviar a un dispositiu,
ho pots tornar a encriptar. Però això no està encriptat
d'extrem a extrem, sinó que està encriptat en el viatge.
Per encriptar una conversa d'extrem a extrem, això és curiós.
I és com funciona iMessage, per exemple.
Realment el que estàs fent no és una conversa de grup,
imagina que tinguem un grup de quatre persones,
missatjant individualment amb les quatre persones
i la UI, per sobre, fa com si això fos una conversa de grup.
És supercuriós com funciona. Llavors, quin és el problema?
Que com que has d'encriptar cada un dels chats un per un,
es veu que el poder de computació que requereixes és exponencial.
Llavors, tot això és per dir que el Pavel, el senyor de Telegram,
se l'està jugant molt bèstia perquè ha estat enganyant
a tots els criminals, assassins, traficants d'armes i de drogues
del món dient que el seu chat era encriptat i resulta que no ho era.
Llavors, per què se l'acusa aquest home? Interessant.
L'agafen... Ai, per cert, és possible que hi hagi hagut alguna salvatxada de nou.
O sigui, jo no soc enginyer informàtic si algú té ganes de corregir-me.
Sisplau, jo estic encantat que ho faci i que...
mencioni foca a terra i l'Àlex m'ho farà arribar, oi que sí?
Però, per què l'han detingut aquest home?
Perquè com que hi havia activitat criminal per allà dins,
es nota que passaven coses dolentes de Telegram,
i ell realment sí que tenia la capacitat per veure,
aquest senyor se l'acusa de no cooperar amb la justícia.
Perquè si tu, per exemple, i això és curiós, no se te'n recordes,
el 2016 va haver-hi el cas aquell de San Bernardino, dels disparos,
que la policia americana li va demanar a Apple que li desencriptessis el mòbil,
i literalment Apple ho va refusar perquè no tenia manera humana de fer-ho.
No podia accedir a aquest backdoor, aquesta porta de darrere, aquesta porta tercera,
perquè tecnològicament no era possible fer-ho, o segons ells no era possible fer-ho.
És un aregrís. En aquests casos, em sembla que no estàs obligat a cooperar amb la justícia
perquè tècnicament no ets capaç de veure aquests missatges.
Però en canvi ara resulta que aquest home, com que sí que realment podia,
no és còmplice dels crims, però d'alguna manera està permetent
que hi hagi aquest tipus de converses allà dins.
I això ho fa amb moltes preguntes que són interessants.
Primer de tot, la més clara és si vols fer alguna cosa dolenta,
compro una iPhone i utilitza per messages.
La segona és que fins a quin punt plataformes que no estan encriptades
s'estan obligades a mirar a dins els missatges a veure què està passant allà dins
i cooperar amb la justícia en el cas que allò passi.
Perquè és com si tu tens una autopista i començar a passar cotxes
i hi ha un que porta droga, ara tu no estàs obligat d'alguna manera
a parar-los un per un i a revés que et portin cocaïna al maleter.
És delicat.
Llavors, em va semblar interessant per això.
Primer perquè, ostres, per primera vegada a Europa
s'està emergint com un jugador dominant en l'espai de tecnologia
no per crear-la, sinó per regular-la i detenir els seus participants.
Cosa que em sembla interessant. Hem tornat al mapa.
Si em preguntaves on va anar persona de Wiscons
si no n'estava a França o a Espanya, no tenia ni idea.
Era com per tu l'Hitchhiking.
Però ara tornem al mapa.
Moltes coses. Recomano la lectura de dos articles.
Hi ha un a Wired on es fa la recerca i tracta d'explicar-ho
d'una manera bastant digerida com va aquest article.
I un altre que ha sortit avui o ahir via empresa del Ganyet
que diu que l'afer de Telegram és una qüestió de fe.
Són dues lectures que en menor mesura donen una bona idea
de tot el que està passant i es carreguen força mitges de manera molt ràpida.
Per començar, hi ha un parell de coses que trobo que són interessants de comentar.
Una és que el tal Pavel Durov, que és el sovint reconegut com el Marc Zuckerberg de Rússia,
s'hi parava a França perquè té la ciutadania a França.
És ciutadà de Rússia, els Emirats Arabes Units, de Saint Kitts i Nevis i de França.
És una persona que té quatre ciutadanies i entre els quals hi ha Emirats Arabes Units.
Saint Kitts i Nevis per mi ja és sospitosa.
No li dono el benefici el dubte, però bé, conyes a part.
Una persona que s'ha migcriat a Itàlia, si no recordo malament,
llegia l'article del Ganyet.
Havia estat conegut, el seu primer gran èxit havia estat VK,
que és la xarxa social com el Facebook de Rússia en el seu moment,
que ja havia tingut problemes per no cooperar amb el Kremlin.
Això per començar és per fer una miqueta de radiografia del personatge.
Com a dada curiosa va néixer l'any 1984 i aquí ho deixo.
Què passa? Havia estat també molt...
S'havia posat en un pedestal per tenir unes opinions libertàries,
per resistir al govern rus, per ser molt pro llibertats individuals.
El típic que agrada molt és el circuit tecnològic, el circuit ultraliberal,
el que diem nosaltres el turbocapitalisme.
Hòstia, un rus que no és rus, el deien des dels Estats Units
que veien com a enemic del socialisme i que el veien més pro llibertats.
Resulta que el 2014, al marxar de Rússia,
hi va haver un projecte que havia creat amb el seu germà,
que és matemàtic, el Telegram, que tècnicament sortia
com una aplicació de massatgeria ultraencriptada i supersegura,
que amb els anys ha mutat. És a dir, la idea inicial era aquesta,
era crear un protocol de massatgeria que fos ultraencriptat,
fos supersegur, fos secret, tot el que tu vulguis, però amb els anys ha mutat.
De fet, avui en dia es diu que Telegram és una xarxa social,
no és una aplicació de massatgeria per a diverses coses.
No entenem en disquisicions tècniques,
però és més similar a un Twitter perquè ens atenguem
per la gent molt basada en aquestes terminologies,
que no pas a un Messenger o a un WhatsApp.
I amb els anys s'ha anat convertint en això.
Pots crear grups massius, pots crear canals públics,
pots crear comunitats, és el que dius tu.
No hi ha límit al grup de... o potser és un límit molt gran.
Jo no faig servir Telegram més enllà de Pokémon GO,
per tant crec que estic salvat en aquest sentit,
perquè jo he desconfiat, jo desconfio per lo general
de la gent que diu que has de desconfiar dels altres.
Sé que és molt contraintuitiu, però tota aquesta gent que diu
que no té fies de no sé què, no sé quant, no té fies d'estos,
i intenten adoctrinar-te, intenten guanyar-se
amb aquest tipus de camaraderia,
a mi ja em generen desconfiança.
Per on venen els problemes?
Doncs el problema principal, és que té tants problemes
que costen d'anumarar, eh?
Però on jo veig més problemes és que el que dius tu,
u, és el tema del marketing enganyós, és a dir,
et venien tot el tema de la privadesa,
s'havien guanyat molts usuaris
i hi va haver-hi grans migracions digitals massives
quan hi havia algun problema de privadesa
en alguna altra xarxa, o sigui, tipus, què sé,
si la Pèvia ha tingut algun problema,
que s'havien filtrat dades de no sé quants milions d'usuaris,
pum, una gran moguda massiva cap a Telegram.
No hem d'anar gaire lluny, tot el tema del tsunami democràtic a Catalunya
es va fer per Telegram, si no recordo malament,
i hi va haver-hi grans grups de resistència,
no sé si els CDRs també es movien per Telegram,
no vaig estar en tota aquesta moguda, però sort que no hi vaig estar,
perquè a mi Telegram sempre m'ha generat un rebuig.
A mi totes aquestes xarxes socials alternatives
m'han generat un rebuig.
I sempre l'havia vist com un cau d'escams,
o sigui, d'estafes i de contingut xungo que deies,
no, és que com que aquí no hi ha censura,
doncs podem passar, jo què sé, a posar-te penya ràndom,
fins que tu no poses el tema aquesta privacitat
que no vols que et posin en grups,
o no hi ha gent que coneixes, o gent ràndom,
no puc posar en grups, que a dos partits m'estaven posant
a grups de vídeos de penya amb accidents, per dir-ho,
i dius que qualsevol dia et posen en coses que ja són
directament il·legals. I aquest és el segon punt.
Primer, el marketing enganyós que tu ja has posat molt bé,
jo no hauria sabut explicar millor com és el tema
de l'encriptació end-to-end,
de usuari a usuari, perquè ens entenguem,
que recaus sobre una promesa d'ell de dir
que no mirarem mai el contingut d'aquestes xarxes,
d'aquestes converses, però realment
ell té accés a aquest tipus de contingut.
És a dir, la seva contrasenya al seu usuari podria accedir
a les converses de qualsevol persona, de qualsevol grup.
Això per un cantó. Després, sí que hi ha una opció
dins a Telegram, que és la de fer
l'encriptació end-to-end de grups,
però està bastant amagada. Per defecte,
no hi és. Aquest és el principal problema, que la gent
es pensa que per defecte està encriptat, no està encriptat.
La segona és el contingut que s'hi ha generat.
Si la gent que ha pervertit,
segurament no era el cas d'ús primari
en els seus orígens, però ha pervertit
l'ús d'aquesta plataforma
creant canals i comunitats
per compartir contingut directament il·legal.
No parlem només d'estafes,
que n'hi ha moltíssimes. Les criptoestafes,
bots d'aquests que el que volen és fer-te...
Enginyeria inversa i el genyeria social
per quedar-se les teves dades...
Ja vam comentar abastament en alguns episodis
les merdes que m'arriuen a mi, sinó que directament
ja és contingut de pedofilia. Sense anar més lluny,
hi ha més coses il·legals, però aquest és un tema
que no es pot fer. Hi ha una xarxa social
que es movia per Telegram.
Curiosament, solen moure per Telegram i aquest tipus de xarxes socials.
Per què? Perquè amb el nom de llibertat d'expressió
es fan autèntiques aberracions.
I aquest és un altre...
Per mi és un punt molt preocupant. Què passa?
Fins aquí entenem...
El que passa és que ara tota la
bancada CryptoPro i TurboLiberal
sense saber exactament res d'això
i que se les dona molt d'entrat i realment no ho saben,
el primer que van fer és hashtag
FreePubl directament a Twitter
sense saber de què anava el tema. I ja l'estan arrastant
perquè volen prohibir la llibertat d'expressió
i la Unió Europea...
Curiosament, tot això es fonamenta en dos
grans vulos, en dues grans mentides. Una és
la Unió Europea, per patre't tot això, mentida,
això és el sistema judicial francès, no és la Unió Europea,
però una gran mentida
o fake news
que s'ha generat per Telegram, curiosament,
ha acabat arribant a Twitter i polítics de tot el món,
CEOs, venture capitalists...
La bancada Turbocapitalista
han ajudat a escampar aquesta mentida.
Això per un cantó. I l'altra
és que, a diferència d'altres
aplicacions i plataformes
on el mantra aquest de dir
que si prohibim Telegram perquè el seu contingut és així,
també hauríem de prohibir correus perquè la gent
estafava diners per correus o els telèfons mòbils
perquè la gent també et fa estafes per telèfon mòbil
i això no és així.
Realment, totes aquestes plataformes tenen obligacions judicials.
I el que dius tu, hi ha una diferència molt clara. Una és
si tu, tècnicament, no t'és possible
amb tota la força computacional de l'univers
poder accedir a això i garantir 100% la privadesa dels teus dispositius,
segurament estàs exempte. És el que passa amb Apple
en aquest sentit. Però és que en aquest cas no ho és.
En aquest cas, tu estàs encobrint perquè tu, com a CEO
de les credencials, pots accedir a tot aquest contingut.
El que estàs fent és no cooperant la justícia. El que passa és que
moltes vegades s'han intentat cooperar amb Telegram
i la resposta ha estat nulla, generalment,
tot aquest temps. A diferència, les altres plataformes
on Facebook, Twitter, Instagram,
el que tu vulguis, tenen totes les seves obligacions
de moderació i de cooperació amb la justícia,
es veu que Telegram ha cooperat zero vegades amb la justícia.
Per tant, d'alguna manera, estàs encobrint.
No sé si val la pena
encetar el debat d'on estan els límits de llibertat d'expressió,
però segurament, i definitivament,
la pedofilia no és llibertat d'expressió,
igual que tampoc és el tràfic d'armes, el tràfic de persones
i altres coses encara més obscures que no vull ni saber del que hi ha allà.
Però, per exemple, just ara
ens entrava un tuit de Kim Dotcom,
el megapersonatge aquest que va crear la xarxa
Megaupload en el seu moment, i diu que
des de la seva primera... O sigui, ell està a favor
que deixin anar el tal
Pavel Durov i tal, però diu
però jo personalment he cooperat 1.706 vegades
amb la justícia i 99,9%
dels arxius que ens han dit que havíem de treure
dels nostres servidors, de les nostres xarxes, ho hem fet.
O sigui, no,
cooperar amb la justícia, no ajudar a detectar
xarxes de pedofilia i de tràfic de drogues
i de contingut il·legal, el que tu vulguis,
és una opció, és una tria.
I si Pavel Durov com a directiu i com a dirigent
i com a la persona...
una de les persones més responsables de la direcció de Telegram
ha decidit emprendre aquest camí, jo entenc que
tingui una sèrie de conseqüències.
Fins aquí, tot clar?
Fins aquí, tot clar. El camí no em quadra de la història,
és que, per exemple, si tu et vols rentar
les mans amb això, tècnicament
muntes una arquitectura amb la qual tu ets incapàs,
amb tot el poder computacional del món, de poder mirar
aquells missatges i tu oblides el problema.
Una cosa semblant al que ha passat amb WhatsApp,
amb Apple Messages o amb Signal, per exemple.
Dit això, també és veritat que si fas això,
et peges un tiro al peu a nivell de funcionalitat
i no pots activar aquest tipus de productes,
com per exemple el de comunitats on tens a Déu i sa mare,
que pràcticament és una xarxa social, no és un grup chat.
Però si no ets clar amb això, és a dir,
no entenc l'interès pel qual
tu has de mentir sobre les teves bondats de privacitat,
en canvi t'exposes
a ser corresponsable
del que està passant a dintre de la teva xarxa social
i per tant ets vulnerable a tenir que cooperar amb la justícia.
No entenc aquest punt, és a dir, evidentment,
no espero que tu l'entenguis, potser sí, però em sembla molt contradictori.
Si tu te les vols donar, que ets privat,
em sembla molt bé, mira el que està fent Signal, per exemple,
és un molt bon exemple de xarxa social que honorarà la seva privadesa,
però evidentment no se'n va fora de les seves limitacions tècniques.
No sé si m'explico.
Hi ha una cosa que ho explica tot al meu entendre.
Pot ser que se m'escapin coses i ja tinc la...
No soc un expert en el tema
i tampoc me les vull donar d'expert, però sí que hi ha una cosa
que per a mi deixa bastant clar tot. Una és, Telegram és una empresa.
Com a empresa has de buscar la rendibilitat.
Perquè ens fem una idea de magnituds,
Telegram té uns mil milions d'usuaris,
que és a dir, tres vegades més que Twitter.
És més gran que Twitter. El problema és que,
a diferència de Twitter, la majoria d'aquests usuaris són desconeguts,
perquè molts s'anclen amb el tema de la privadesa,
per tant, són anònims,
no són tan visibles. No està ben ni
periodistes parlant amb Kamala Harris per Telegram,
perquè ens en tinguem.
No és una conversa típica de fundadors i CEOs de manera oberta
com Twitter, que és més de cara a la galeria, perquè ens en tinguem.
Telegram, en tant que empresa,
una de les coses que ha de sortir és la rendibilitat.
És a dir, el profit.
Suposo que... No és un equip molt gran.
Em sembla haver llegit que eren com 30 persones o algo així,
l'equip, que va molt en línia de WhatsApp,
que en el seu moment eren com deu enginyers donant servei a no sé
quants milions d'usuaris i, per tant,
el remei per a l'employer era altíssim en aquest sentit.
Què passa?
Tu fundes una empresa, tens una inversió inicial
que pot ser pròpia. Segurament havia fet molts calés
de VK del Facebook rus,
perquè ens en tinguem.
Per bé que tinguis uns costos molt baixos,
tens uns costos, tens unes despeses.
Si tens 100 milions i mil milions d'usuaris,
ja no només has de tenir aquest equip de 30 persones,
sinó que tens tota una part d'enginyeria,
d'arquitectura, servidors, etcètera,
i altres tipus de despeses que has de tenir,
que segurament a nivell legal en tens,
a nivell de gestió d'empresa i a més a més de quins altres costos
estructurals que tens, doncs, clar, si és gratuït,
qui està pagant? Qui paga per Telegram?
En el seu moment, aquí ve una de les coses més curioses.
Tu no sé si ho recordaràs, a mi se m'havia oblidat
i ho he recuperat arreu d'aquests dos articles,
és que Telegram va fer una ICO,
una oferta inicial de criptomonedes.
Aquella cosa que es va posar tant de moda als anys,
què va ser, 2017, 2018, que és quan tothom estava
fent ICOs, totes les putes startups estaven fent la seva ICO,
i avui en dia no coneixes cap perquè la majoria van ser
una estafa per no dir absolutament totes, no?
Van haver d'abandonar el projecte i van haver de tornar
la pasta a la gent que ho havia comprat perquè ho van qualificar
d'estafa, ja va tenir també molts problemes,
va tenir molts problemes amb el govern rus
i de fet Telegram fins aleshores estava prohibit a Rússia.
Això per un cantó, aleshores clar,
en aquell moment Telegram estava buscant finançar-se.
Probablement, no sé si era una cosa que
no era finançable des de fora de Rússia, perquè des dels Estats Units
ves tu a finançar un projecte que està a Rússia,
o sigui que està fet a Rússia, però estava prohibit a Rússia,
era una cosa molt estranya. No sé si van intentar buscar
finançament o el trobaven o directament ningú
volia mullar-se aquí. O jo què sé, o potser Rússia ho prohibia.
És que no tinc ni idea de com anava aquest tema.
Però finançament n'han buscat.
M'han fet tot el tema de l'ICO, els hi va sortir el
els hi va sortir la jugada, els hi va sortir malament.
Què passa? Que de cop i volta es veu que el 2020,
misteriosament, i mai se'n sabú les per què,
Putin aixeca la prohibició de Telegram a Rússia.
I Telegram, clar, no té un model de viabilitat clar.
Tampoc el tenia WhatsApp en el seu moment,
però WhatsApp ja tenia molt clar que no era,
que no passava per monetitzar i...
i no era una cosa que tinguessin allà en el seu horitzó.
Havia estat un projecte molt putz trapejat i moltes altres
explicacions de missatgeria s'han basat en això.
Clar, Telegram segurament era una cosa tan obscura i tan
opaca que els inversors deien,
qui són aquests usuaris? Tens tu contacte amb ells?
Quin contingut estàs generant? I clar, no sé jo si Telegram
volia fer el disclosure, volia fer pública aquesta
aquesta informació, i no sé si era una cosa
que publicés aquesta informació perquè és que realment
tot era bastant... bastant...
Tenia moltes... tenia més ombres que llums
d'aquest projecte. No hi havia...
clar, el fet que no hi hagi moderació en aquest sentit,
doncs fa... dona un risc
a nivell legal que segurament molts inversors
devien dir jo per aquí no passo. Si tu no em garanteixes,
doncs que jo no tindré problemes legals perquè
el contingut que tu no estàs moderant i tal,
Venture Capital no vol ficar-se així, igual que
molts Venture Capitals tenen com a el pis,
tenen inversors institucionals o bancs o
indústries regulades, clar, dient no puc ficar-me aquí si tu
estàs fent ICOs i a part tens contingut que no sabem
potencialment pot haver-hi temes de
compraventa d'armes, drogues o pornografia infantil.
Per tant, Telegram sempre ha tingut un problema
de finançament molt clar. Què passa? Que es veu que
fa uns anys van anunciar que estaven molt a prop
d'una empresa rendible, i llavors aquí és quan segurament,
i aquesta és opinió meva, arriba més el moment de desesperació
de dir, todo vale. Si arribo a ser rendible,
si arribo a tenir resultats positius al final d'any,
ja no ho farà falta inversió externa, per tant vaig a fer
tot el que estigui en les meves mans per arribar allà.
I bueno, i aquí ja és on es comença a liar molt més la troca.
Per què? Perquè en la guerra entre Rússia i
Ucraïna, doncs Telegram ha jugat un paper molt important.
De fet, Rússia fa servir Telegram i l'exercici
ucrainès l'ha prohibida, però van començar a fer servir Telegram
també, perquè era una eina que estava molt extesa per aleshores.
Clar, si de cop i volta, el 2020, Rússia permet Telegram
algun preu hauran acultar a pagar. I aquí són, per exemple,
posa l'article del Ganyet o apunta dient que
doncs un banc rus, VTB, va veicular el finançament de Telegram
d'aleshores, que és un banc que té estrets vincles amb el Kremlin,
llegeixo textualment. Clar, d'alguna manera, aquí és on passa
la transició de rebel tecnològic, ultracapitalista, ultrallibertari,
de Pavel Durov, a tenir alguns lligams que no queden clars
amb el Kremlin. I aleshores, aquí és on, si dius, fixa't, tot comença
a grinyolar molt. Perquè és que no sé si hi ha una paraula en català
per dir clar o escuros, però és això, té més ombres que llums.
I aleshores, bueno, d'alguna manera, jo crec que la cosa que fa
explicar tot això, que dona sentit a tota aquesta història tan tèrgula,
és, al final, Telegram és una empresa i necessita finançament,
necessita saber com fer calés, i els diners no són gratis,
i diners que han entrat, han entrat amb concessions. Al final, tot és
una història de negociació. A mi és la història que em fa més sentit,
però tampoc, tampoc les tinc. Tampoc les tinc totes i realment tampoc m'interessa tant.
És a dir, el missatge principal de tot això per mi és com un...
a veure si d'alguna vegada acabem ja amb el mite aquest de que les empreses
tecnològiques venen a alliberar-nos i a trons de pobres i d'idiotes.
No. És a dir, són tan dolentes com ho són els governs dels quals
ens volien protegir. O sigui, la tecnologia havia de donar-nos tota aquesta llibertat,
perquè els governs són censors i són controladors, impedeixen la innovació,
i no sé què, dius, Pérez, que tu t'estàs destruint, tu mateix, la teva narrativa
i a sobre, estàs fent pagar ajustos per pecadors perquè a cada una d'aquestes
grans pífies i històries rocambolesques dels WeWorks de torn, ara això de Telegram,
totes les altres que hem vist, digue-li cera, no es digue-li les que tu vulguis,
en realitat estan contribuint a erosionar aquesta fe en la tecnologia i en els nous
models de negoci, en la innovació. I al final, és que acabarem tornant empreses
estatals i que la gent ja no vulgui ni treballar en startups, ni treballar en
tecnologia, ni treballar en innovació, per una colla de fills de puta
estafadors que al final, amb els seus grans somnis, les seves grans aspiracions
megalòmanes de voler-se convertir en l'heroi que alliberava el món,
s'ho estan carregant tot. Ja no vull entrar en els vincles que ha tingut Telegram,
la ultradreta, en figures com Elon Musk i, evidentment, Donald Trump i tota aquesta
morralla. Però bé, té un idò. Noi, has reviscut en la meva memòria les ICOs,
que no sé per què se m'havia oblidat. Havia omès aquesta part de la història,
recordo fa 6 o 7 anys, si tu no havies fet una ICO era equivalent a que no tenies
l'educació primària. Estaves descatalogat socialment i ara, adeu meu, ningú se'n
recorda i no sé, m'ha vingut al cap. Tu recordes empreses del rotllo OpenSea?
Sí, i tant. Però OpenSea no era NFTs. Sí, sí, NFTs. Havia de ser el nou
stand-aroyl. Sí, i tant, i tant. Això cada tant no és res. Però bueno,
i és que el tema d'ICOs jo preferia que estigués completament enterrat,
directament. Uau, feia molt temps que ningú me'l treia o me'l rescatava de la memòria.
M'ha fet gràcia, m'ha fet gràcia. I van vingut totes aquelles empreses...
El Piqué tenia una que es deia Sorare, em sembla. Sí, i tant. Feien coses NFTs.
Bueno, que si tu eres inversor espanyol i no havies invertit en aquella companyia,
estaves encausat. Era greu. Un petit incís. Ahir, curiosament, ahir...
Ahir... És molt ridícul. Donald Trump posteja un vídeo anunciant les Donald Trump Cards,
cartes de Donald Trump, col·leccionables. Enlloc apareix la paraula NFT,
però són com unes tarjetes seves, com únicas i serigrafiades. I no sé què...
És NFTs. Saps la prova aquella de l'Ànec? Que diuen que si camina com un ànec,
s'assembla a un ànec i fa els sorets d'un ànec... És un ànec. Probablement és un ànec.
Tot fa pudor de NFTs, però NFTs no apareix enlloc. És com...
És absolutament ridícul, però segurament ell sap que la part de la seva base de votants
és tan autènticament... posant un pip aquí, pip, per no dir públicament el que vull dir,
i a què em censuro? Que diu, anem a treure uns NFTs cinc anys després que els NFTs
ja siguin o quatre o tres, no sé, que siguin absolutament ridículs i que estigui
més que demostrat que han estat una estafa, sense dir que són NFTs, a veure si ho compren
i em donen pasta, perquè evidentment que ho faran.
Un molt bon anal·lís de telegram que has fet. Jo pensava que tenia un molt bon model
de monetització amb el tema de les subscripcions i crec que feia anuncis.
És a dir, quan tens una massa d'usuaris tan gran, ostres, per poc que rasquis...
Una massa d'usuaris tan gran, un reveniu per a emploi tan alt, és molt complicat
que no giris amb certa facilitat. Però bé, els fetes em remeto.
Jo a mi també em costa anar a les parts que em grinyola, perquè si només tens 30 empleats...
Tens 30 empleats ara, no sabem si en va tenir molts més en el seu moment o...
No ho sé, perquè 30 empleats tampoc són tantíssims com per al que diem,
amb milions d'usuaris no poder generar aquesta pasta. Segurament d'algun cantó o altre
els treus. És una part que no em grinyola.
Però és veritat que no saps ben bé quins altres projectes estan sota el paraigües
de telegram. Generalment, empreses d'aquest tipus tenen productes derivats,
que tenen alguna altra empresa que fa no sé què, una altra que no sé quantos...
I el core de telegrams sigui només 30 persones, però probablement
tot l'ambulat aquest sigui bastant més gran.
Hi ha una altra cosa que trobo molt interessant, que és de l'article del Ganyet,
que ell segurament no haurà volut dir per temes de... Ves a saber.
Per temes de... Com se'n diu això? Accountability, no?
Per temes de, potser, repercussions legals. Ja no sé si em foto jo aquí amb un fregat,
però parla que hi ha un apartat que trobo molt interessant,
que és l'Evidència de l'engany. Llegi-ho textualment, diu.
No ens podem creure res perquè telegram manté és quan li convé. I molt.
En una investigació a la revista Wired, l'empresa negava que un enginyer
que hi va treballar durant cinc anys i hagués treballat mai.
I que en tot cas, d'haver-ho fet, no tenia signatura.
Conec personalment aquest ex treballador, sé que hi va treballar perquè parlava quan hi era,
i és una de les investigacions que té correus electrònics de 2016 a 2021
que demostren la dèrgica de Telegram amb executius d'Apple, Stripe i Spotify
i amb documents, la seva signatura i la de Durov.
Wired va poder comprovar l'autenticitat dels documents,
ha esborrat Telegram i ha utilitzat WhatsApp.
Jo conec una persona catalana que ha estat treballant a Telegram
i que ja no està treballant a Telegram. No sé si es tracta d'aquesta persona,
que és l'Elies Campo, que és molt conegut perquè va ser dels primers empleats de...
WhatsApp, no sé si es refereix a aquesta persona,
però després va anar a Telegram i va ser molt sonat quan va anar a Telegram.
I de cop i volta no se'n va saber res més.
O sigui, parlava de Telegram i tal, tal, tal.
I d'acord, un dia no estava a Telegram, però no haver-hi...
gran rebomboni, no? I ara està a Citizen Lab.
Però no ho sé si s'esclarirà aquest misteri i les coses que deu saber l'Elies
i perquè abans va passar per una època de ser molt pro Telegram,
sobretot després d'haver sortit de WhatsApp.
I ara és absolutament anti Telegram i veus el seu timeline de tweets
i evidentment tots són retweets de la seva empresa actual
i d'altres periodistes i gent que es dedica a la recerca sobre aquest tema
desmuntant el mite de Telegram, de l'encryptació, de no sé què,
està sent intensitor en aquest sentit i dic,
bé, potser s'hauria d'anar a arrascar una miqueta per allà.
Com a últim punt, m'encanta l'ús de la paraula bròligarques tecnològics.
Per tant, aquí, mini punto pel ganyet, no sé si és seva la paraula,
però escolta, és una d'aquestes que ens apuntem
i que m'hauria agradat que ens la guessim inventant nosaltres
perquè és carn de títol de l'episodi.
Bròligarques és molt bo i, de fet, al principi de tot,
quan has parlat de tota aquesta colla que s'ha abraonat a la notícia,
el primer que m'ha vingut al cap ha estat el concepte d'Homo brò
que vas retratar fa un parell d'episodis
i és exactament aquesta casta la que s'ha abraonat a sortir a la defensa de tot plegat.
Allà d'os s'ha dit alguna cosa o no?
No ho sé, com que li preguntes a la persona que està més allunyada d'aquest personatge,
m'agradaria saber-ho.
Sé que el teu amic Elon Musk va ser el primer que va sortir a sobre
i se n'acaba posant una cosa...
Hòstia, ara no sé com era, però era com una exageració molt gran sobre el que havia passat.
És a dir, que algú deia alguna cosa en una xarxa social
i immediatament quedava detingut per la policia del futur, una cosa així.
Una vegenada d'aquestes, en fi.
A veure, hi ha una cosa que tu has mencionat abans,
que és el tema de la Unió Europea que està quedant com molt...
Com era l'enemic de la innovació, la tecnologia i tot això.
Sí i no. En part, aquí tinc sentiments creuats perquè...
Per una part, trobo que altres fons, en la majoria d'aquests casos, sol ser bastant correcte.
És a dir, donada la meva orientació política,
trobo que es fa molt en pro de les llibertats de les persones i dels seus drets fonamentals.
El problema sol ser una miqueta el de sempre, que és polítics reguladors,
estan molt enllunyats de la realitat i realment de vegades foten autèntiques barbaritats
per no saber com funciona la societat en les capes més baixes.
O no entendre la tecnologia, en aquest cas.
Aleshores, només fa falta que en una d'aquestes la caguin de manera molt estrepitosa
perquè tot el món tecnològic se'ls hi posi en contra.
Però en totes les altres, on estan encertades, no se'ls hi donen el bombo perquè no interessa.
Hi ha hagut autèntiques cagades i salvatjades com el tema del bàner de les cookies,
que al final no ha solventat res, i altres tipus de legislacions que han acabat sent
completament inefectives, però algunes altres sí que han estat bé.
Si acaben amb temes de monopolis, per exemple, o temes d'altres regulacions
a nivell de primadesa o de tractament de les dades,
les autèntiques salvatjades que es feien a davant del GDPR.
L'aplicació, probablement, no és la correcta.
La correcta és dir que és una d'aquelles coses que el factor forma no ha estat probablement adequat.
Però si mires la substància, sí que ho era.
Aleshores, la publicitat que s'està endurint la Unió Europea és molt dolenta.
Tota la casta turbocapitalista ja està fent l'apologia aquesta de dir
que Europa és dolenta per la innovació, marxeu tots d'Europa,
veniu als Estats Units, aneu als altres països, la fuga de cerebros, no sé què.
Va sortir el CEO de no sé quina ràndom empresa, que és una empresa com Davidius i tal,
que em sembla que vivia a França, si no recordo malament,
i diu que ha marxat de França i ha anat a viure a Miami perquè temo ser represaliat també com el Pavel Durov.
I ja està, no vull saber-ne res més de la Unió Europea.
Ves a saber, aquesta persona també, les coses que deu amagar, quants escalets tenia a l'armari.
No és que estigui trencant una llança a favor de la Unió Europea en aquest sentit,
tampoc em considero superpro Unió Europea, però si està servit per picar la cresta
i per posar una miqueta de límits a aquesta festa desenfrenada
en pro de les llibertats individuals, que en realitat són de les que van bé a la meva cartera,
ja m'està bé.
Crec que en aquest sentit a favor.
D'altra banda, el que veia abans no és una cosa, la Unió Europea ha estat el sistema judicial francès,
però en qualsevol cas el bolós està escampat.
Clar, això era el que et deia, els culpables de que no tinguem Apple Intelligence
no són els mateixos que els que estan detenint el Pavel Durov en un aeroport francès.
Separem la culpa.
Ara s'haurà un debat interessant, perquè és molt curiós entendre ara
si és millor tecnològicament estar a Europa o als Estats Units, sobretot per a usuaris d'iPhone.
El tema de la regulació de l'iPhone dóna per tres episodis seguits, però només un punt que és divertit.
Com a americà et pots plantejar que sí, que tu rebràs un munt de funcionalitats
que no estaran disponibles a Europa, com per exemple la Intel·ligència Artificial d'Apple,
el mirroling del telèfon amb el Mac...
Algunes funcionalitats que no estan disponibles a Europa sí que ho estan a Estats Units.
Malgrat, pel que es veu, simplement canviant la teva ubicació i els ajustos,
tu pots dir, escolta, mercat i poses a Estats Units, es veu que simplement fent això és suficient.
Són rumors, ningú té la build de producció encara, per tant no és sabut.
Però per altra banda, clar, si ets un americà i realment ets d'aquells nostàlgics
que troba molt a faltar Cydia i el jailbreak de l'iPhone i aquestes merdes,
aquí a Europa tu pots utilitzar app stores alternatives i pots fer side loading d'apps
que no estan disponibles en altres mercats.
Per tant, no et sabria dir on és més interessant ser usuari d'iPhone avui.
Mira, jo et diré una cosa.
Prefereixo perdre'm a la colladada de l'episodi d'avui.
Prefereixo tenir menys funcionalitats al meu iPhone,
però aquí a Europa hi ha una funcionalitat que no tenim a Estats Units
i que és bastant més nociva. Saps quina és, no? Una que no tenim aquí, que allà sí que tenen.
Déu meu, quina és?
La de que disparin els teus fills a l'escola.
Apa, nano.
Jo pensava que anaves a dir que els americans no tenien esmorzar app.
Avui no s'acaba així.