O sigui, amb quina autoritat m'has de fer instal·lar una aplicació quan el teu
estàndard de qualitat és tenir dos anys enrere la versió del sistema operatiu
de Mac? En quin món passa això?
Mira, jo t'ho diré molt fàcil, ja que parlarem de coses de com fem les coses
tu i jo, jo tinc una que és molt clara, és no deixo que cap sistema operatiu
m'instal·li actualitzacions de manera automàtica per absolutament res.
O sigui, no sóc un control freak amb això, però,
no m'agrada que en el moment que vaig a fer servir una aplicació en aquell moment
casualment s'estigui instal·lant o ara passi a ser incompatible amb tal cosa,
o sigui, jo vull ser plenament conscient de quan actualitzo les meves aplicacions.
I tinc desactivades totes les aplicacions automàtiques, llavors arriba un dia
en què dic, avui em sento bé, avui és diumenge no tinc res millor a fer,
avui puc perdre una estona provant les aplicacions i veient que funciona si
on l'hi dono a actualitzar.
Vaig actualitzant una a una, o si em sento ja completament com un jugador de
pòquer expert i professional i vaig a fer un all-in, dic vinga,
actualitza tot de cop, saps?
Que passa molt menys sovint. Amb el mòbil passa més que amb el Mac,
perquè es trenquen menys coses amb el mòbil, les iteracions són més seguides,
i per tant hi ha molts menys breaking changes entre una versió d'una aplicació
i l'altra, però amb aplicacions de Mac és més fotut això.
Per tant, doncs, vas deixant passar, passava, es deixen passar i l'actualització
del sistema operatiu no la poso.
Tinc un altre motiu, i és que la primera versió, sempre, d'un nou sistema operatiu
de Mac sol ser bastant difícil.
De configurar o incompatible amb l'Xcode i, per tant, com a desenvolupador,
doncs m'espero que algú ja s'hagi trobat aquestes coses i hagin fet una miqueta
els how-tos de com configurar els errors més comuns,
i deixo passar almenys 6 mesos fins que surt la passa una versió,
la versió punt 1, perquè ens entenguem, i aleshores allà ja està tot resolt.
Però la primera, primera, primeríssima, sol ser molt incompatible amb Xcode,
i per tant, per això no ho fico.
D'acord, veig que anem del gran a lo petit. És a dir, comencem pel sistema operatiu.
Jo també era dels salvatges abans, eh?
Era dels salvatges que, d'alguna manera, entraven a les trinxeres els primers, no?
I s'instal·laven al sistema operatiu no només quan sortia, sinó que ja estaven com a la beta.
Saps que això ja és... Bueno, és que ara ho penso i dic, Marc, però què estaves fent?
O sigui, per a mi és més abarrant que fer botellons, com coses de la meva joventut que mai entendré.
Doncs això era una d'elles, instal·lar-te als sistemes operatius quan estaven
en beta. i t'acabes a veure, filla, en quin món.
Bé, ara, manera de l'altra banda, evidentment deixo que altres insensats facin
la feina per mi, i evidentment se li trenquin ells les coses i a mi no em facin
perdre temps, i el que faig és que aplico una política d'instal·lar l'apuno.
Sempre instal·lo quan surt l'apuno.
Que hi ha una cosa que em fa molta gràcia, que per lo general tinc una teoria
conspiranoica, i és que, si et fixes, moltes de les actualitzacions dels emojis
sempre arriben a l'apuno, perquè és l'única cosa que la gent li importa d'un sistema operatiu, no?
Llavors, posen l'emoji a la puna 1, fan que la gran massa de la gent es pugui
actualitzar llavors en aquella versió.
A veure, això, evidentment, m'ho acabo d'absolutament inventar.
No m'he inventat el fet que hi ha una gran correlació entre la puna 1 i l'actualització
dels emojis i s'acaben amb cadències diferents, eh? Però crec que pot haver-hi alguna cosa per allà.
És a dir, si tu emputxes a la gent perquè tingui un emoji d'un tio que està
pels dos ulls, és una cosa que vol fer servir, en canvi, el fet que les notes
es sincronitzin sinó que ara hi hagi text predictiu o no sé quines merdes han posat.
Això també, si parlés amb el meu jo de fa 20 anys, potser 20 no,
però de fa 10, i és que ja he perdut el nom de les actualitzacions del Mac.
Jo no sé si High Sierra, Sonoma, Monterrey van abans o després.
Se'm fa molt complicat, amb lo fàcil que és posar-li una numeració, en fi.
O, almenys fer com Android, crec que al principi era alfabètic,
tenia noms de llaminadures,
i cada versió era la A, la B, la C no sé, me'n recordo algunes,
me'n recordo la Honeycomb, la Lollipop no sé, saps?
Vull dir que hi havia bastantes aquestes que eren conegudes,
però em sembla que va arribar un punt en què no n'hi havia més o que potser
hi havia una lletra on no hi havia cap llaminadura coneguda i vam dir,
bueno, aquí vam posar una versió tal qual En fi,
no tot això per explicar que tenia el sistema operatiu desactualitzat i que,
me n'acabo d'adonar, que amb el nou sistema operatiu pots fer,
una miqueta de virgaria, et fa uns uns arreglos bastant xulos amb el tema,
de la càmera.
I collons, la gent que inverteix molt en hardware per tenir una bona càmera,
un bon micro, per fer un podcast, i al final el 50% de les coses,
si no més, es pot resoldre amb software, no?
I això ens ho acaba de mostrar aquí el Mac de manera nativa i completament gratuïta.
I no sé, vull dir, jo no diria que Apple sigui sigui un gran player en el joc
dels podcasts, perquè només fa falta veure la seva aplicació de podcast i com
els tracten realment, i veus que clarament no vol invertir gaire en això.
Però, donat que, per exemple, nosaltres ens registrem amb el QuickTime,
que és una eina que ja va prou bé, jo edito àudio dels meus podcasts amb el
GarageBand, que és un software que ve gratuït,
amb el sistema operatiu de Mac, tens les millores aquestes de càmera també que
et venen amb el sistema operatiu, hòstia, Déu-n'hi-do, no?
Tens com mig podcast ja fet, si no més, de manera gratuïta i nativa amb el sistema operatiu d'Apple.
És que nosaltres som molt rates amb l'edició.
Ja, que si em tiro el cafè per sobre, Marc.
És que és veritat. A veure, sembla que aquest podcast hagi agradat una mica
del meu savoir-faire, perquè gravem amb el QuickTime.
Qualsevol persona que ho veiés, que hi ha gent que té el backup del backup i
grava amb un programa que li surten com les zones del so per veure que s'està
gravant, per mapejar les fonts,
fa servir l'audio hijack aquell, bueno és que nosaltres gravem amb el QuickTime,
que molta gent jo crec que es pensa que això simplement serveix per veure pel·lícules
d'un format que no es pot baixar mai de Pirate Bay saps?
I no, o sigui, en realitat grava i funciona molt bé després,
és que no fem servir res més per l'edició, en fi som una mica rates amb el podcast en realitat Bueno,
però això al final també és una miqueta d'economia de la vida en general Jo m'adono...
Mira, i això lliga força bé amb que, com bé sabeu, jo fa poc he hagut de passar
per un episodi força dramàtic de canvi de Mac.
I haver de tornar a instal·lar i reconfigurar-ho tot és una pallissa.
Aleshores, també m'adono del molt útil que és tenir molt poques aplicacions...
I saber exactament... És a dir, si tens més aplicacions de les que te'n pots
recordar a memòria, probablement tens massa aplicacions instal·lades.
Jo m'he de fer sempre una captura de pantalla de totes les aplicacions que tinc
instal·lades per després tornar a configurar en el nou dispositiu.
I ara encara tinc pendents algunes. Vull dir, ahir vaig passar unes quantes
hores encara, perquè he estat de vacances, ahir de la tornada de vacances tenia
les horetes de viatge, configurant el Mac i configurant coses com el Pastebot,
el TextExpander, Thunder,
el Magnet, el Todoist, no sé què més vaig posar ahir, però Déu-n'hi-do,
vaig fer unes quantes cosetes, no?
I me n'adono que tenim massa aplicacions i algunes d'aquestes són redundants, no?
És a dir, Magnet, per exemple, i Pastebot probablement ja estan redundades per Raycast, no?
I després moltes d'aquestes aplicacions, i aquí entro on tu volies entrar, que és en...
Moltes d'aquestes aplicacions no t'aporten cap tipus de valor en què siguin
ja no natives, sinó instal·lades en el sistema operatiu, sinó que les pots fer
servir des de la pestanya d'un navegador,
totes les implicacions de performance que això comporta d'una banda i per l'altra,
però és veritat que dius quin sentit té tenir-la instal·lada en el sistema operatiu?
No ho sé, hi ha moltes d'elles, m'ho plantejo, realment
no té cap sentit perquè, a més, amb noves versions de Mac simplement te la poses al dock,
la poses allà com a accés ràpid i au,
i t'ho carrega en una pestanya de navegador que al final és el que ha acabat
fent molt d'una manera més sofisticada les aplicacions que estan fetes amb Electron
però bueno, en fi deixo que això ho destrossis tu,
Això ho destrosso jo, mira, benvingut al meu món el corolari del Marc és si
hi ha una aplicació del sistema que ja fa aquesta feina.
Suficientment bé i deixem el concepte suficientment bé a l'albedrío de cada un dels oients,
no instal·lis una aplicació que fa exactament el mateix, exemple Per exemple,
el concepte de suficientment bé per a Apple Mail és delicat,
però en el meu cas, Apple Mail és suficientment bé.
Que hi ha moltes coses que no fa i que és un cunyàs i és un gran cul, ho és.
Però, bueno, escolta, com que jo tampoc envio tants correus per escriure quatre
merdes, està bé. Apple Mail, bé.
Calendari, un altre drama. Però, bueno, com que és per veure si avui gravo foc
a terra o no, ja està bé, per dos o tres mítings és ok. Ok, no el substituirem.
Per tant, aquí ja comences com a estalviar.
Però llavors entres a la guerra de l'electron. Això és una cruada personal, això ja és una cosa meva.
El segon corolari és no instal·lar mai, sota cap concepte, una aplicació que
sigui un wrapper d'electron.
Electron és de les coses que més mal ha fet a la humanitat després de la fructosa
i el tabac. Després ve Electron.
Això bàsicament el que ha fet ha sigut com un wrapper perquè tu puguis fotre
allà la teva aplicació i funcioni amb tots els sistemes operatius.
Això és una puta merda, perquè bàsicament m'estàs posant un crom per dir-ho
malament a dins de cada aplicació i m'estàs fent carregar una instància de crom
cada vegada que vols obrir una aplicació. Qui són la gent d'Electron?
Són els vagos, els vagos que no volen fer les coses bé.
Exemple, Notion, com que vol una aplicació de multiplataforma,
que fa la posa dins d'un embolcall Embolcall. Embolcall, hòstia.
Un embolcall t'agrada, eh? M'agrada.
Vinga, doncs un embolcall Electron, això és el que fa Notion,
això és el que fa Slack, això és el que fa Visual Studio Code.
Jo soc d'aquells que encara programen amb Sublime Text, perquè no suporto que
Visual Studio Code sigui un embolcall d'Electron.
Llavors, molta gent se les dona que tenir les aplicacions en el dock, així com natives.
Té algun avantatge competitiva respecte a tenir-ho en el navegador el meu punt
és no en té absolutament cap si el que tens és un embolcall d'electrons,
perquè bàsicament el que estàs fent és carregar una instància de crom on a dintre
li estàs fotent en això llavors l'única cosa que té és que tindrà una disponibilitat
d'unes apis al sistema operatiu que el navegador no li donarà però que tampoc les fa servir,
per tant és una autèntica merda, llavors la gent que és una mica purista del
Mac, que n'ha tingut durant molt de temps sap que una aplicació nativa té moltíssimes coses com,
dresseres de teclat com fa servir el corrector coses d'aquestes que tira de
les APIs natives llavors això les aplicacions d'Electron no ho fan perquè posen
els seus propis serveis per tant jo no me les instalo i el meu punt és que.
L'experiència de fer servir el navegador és igual si no millor que fer servir
el d'Electron directament perquè la capa d'abstracció és menor i,
jo soc molt anti instal·lar qualsevol cosa que tingui Electron de fet només
tinc una cosa que de fet és el Chrome perquè en si mateix és el navegador i
sí, vaig estar molt temps fent servir Brave i Arc i coses d'aquestes però saps què passa?
No sé per què al final sempre acabo tornant al Chrome, és com dir mira ja que
he de morir d'algú anem a morir de la bona,
ja que tenim que posar merda dintre, posem-ne una i posem-ne bona merda,
i si algú vol saber si fa servir una aplicació Electron o no,
només per casualitat simplement que se'n vagi a la llista de les aplicacions del Mac,
en el Finder, clica amb,
clic dret i hi ha un lloc que diu Show Package Contents que no sé com traduirà
en català o castellà que diu ser Mostrar Paquetes Contenido o el que sigui,
entres allà i hi ha un lloc que a dins posa Framework i el primer que veus,
Framework Electron llavors aquella ja està marcada.
De sentència de mort, la primera.
Una altra bona manera de fer-ho és ordenar-les per pes.
Generalment, és que, a veure Això és una cosa que jo no puc entendre, fill.
O sigui, com pot ser que Safari, una aplicació que és bàsicament un navegador,
que podem discutir si és gaire bo o no, segurament molta gent dirà que no,
però és igual, no és la discussió d'avui,
tingui un tamany de 13,4 megas i Google Chrome, per fer exactament el mateix,
igual una mica pitjor, tingui un tamany de 1,23 gigas.
Algú em pot explicar per què és 100 vegades més gran? 100? Ho he dit bé?
100? Sí? 10? Sí? Ho he dit bé? 100 vegades més gran incomprensible Àlex incomprensible,
ni puta idea però m'agafes a tirar una assistència molt bona per passar el que
volia comentar jo que és Arc d'acord,
A veure, jo també he intentat amb els anys deixar de fer servir Google Chrome.
Vull dir, vaig fer un dels primers conversos.
I reconec que tot el sistema de Google Chrome m'ha tingut atrapat durant molt de temps.
D'altra banda, amb els últims anys, des de fa 3-4 anys que vinc patint molts
problemes de performance, perquè, com bé saps, sóc el que en anglès es coneix
com un tab hoarder o el que vindria a dir com el diògenes de les pestanyes, no?
I clar, és un problema de performance tant és que Google Chrome ha fet servir l'acostament,
dolent de solucionar aquest problema és a dir, la gent acumula massa pestanyes
obertes doncs anem a afegir una funcionalitat que el que fa és desactivar algunes
pestanyes per alliberar la memòria que fan servir ja tens les pestanyes que
estan actives doncs té una certa gestió de memòria,
les que no les posa com inactives, com deshabilita i perquè no consumeixin de
fons no consumeixin recursos del sistema però,
en realitat, el que hauria d'haver fet és el sistema de substracció,
resoldre problemes per substracció i, aleshores, d'alguna manera,
eliminar o limitar el fet que les persones puguin tenir tantes pestanyes obertes.
Dit això, he estat buscant i he estat provant, i de manera no gaire satisfactòria, alternatives.
En un moment vaig passar a fer servir només Safari, l'experiència va durar com un dia i mig,
vaig fer servir Brave, va durar potser una setmana, perquè hi havia moltes pàgines
que eren incompatibles amb això, tot i que per darrere moltes d'aquestes fan
servir el motor de Chrome.
Vull dir que no sé per què són tan incompatibles, segurament no estan optimitzades fins a l'últim detall.
Jo què sé, me'n recordo tenir molts problemes amb CaixaEnginyers o Google Meet,
sense anar més lluny, quan feia servir Brave, no?
O ING, no me'n recordo ja quines eren. Dit això.
Fa poc em va cridar molt l'atenció l'anunci que feia la gent d'Arc.
No tant el seu navegador, que ja fa temps que pul·lo a la pora i sé que els
meus socis a MarsBased el fan servir, tenia bona pinta i vaig dir,
algun dia el miraré, sinó les seves aplicacions mòbils.
I no sé si les vaig compartir amb tu o no, però realment el que estan construint
aquesta gent diu que la següent revolució arribarà per a qui construeixi un sistema operatiu nou.
No és un nou navegador, tot i que tenen Arc, que és un navegador,
i us recomano que el proveu.
A mi m'ha portat com una hora i mitja decidir que és el millor puto navegador
que he provat mai, per totes les coses que té, perquè bàsicament han dit avui
en dia si haguéssim d'inventar un navegador com el faríem.
I aleshores, evidentment, tot el sistema... Ha estat tot com molt ben pensat.
Fa servir tot el nou sistema aquest, que ja fan servir moltes aplicacions,
que és com d'un menú intern que fa servir el Command K, o en aquest cas el Command T, per fer servir.
Totes les funcionalitats que hi ha, fa servir molts pocs menús,
hi ha coses molt ben pensades com els espais, les...
El que és una miqueta estrany que has d'acostumar-se és que les pestanyes estan
a l'esquerra, no a la part de dalt, per tant et consumeix una miqueta de pantalla,
però a la vegada, no ho sé, tens com una miqueta més endreçadet.
Té molts complements bastant xulos, està molt optimitzat per tracking,
hacking, privacitat, etcètera, vull dir, no vull fer ara tampoc un pitch comercial
d'aquesta gent, sinó el que vinc a explicar és que tot està funcionant a la primera,
i encara, o sigui, ja porto com no sé, com una setmana, encara no he trobat
res que falli, i és molt estrany.
No he trobat cap cosa que diguis, ai, doncs això, ostres, que malament.
No, és com, tot està funcionant, està funcionant millor de lo previst,
i m'ha passat molt poques vegades a la vida que m'instal·li un software i digui, uau, val?
O sigui, normalment t'esperes que les coses vagin igual, o una mica pitjor,
perquè t'has d'adaptar i aquí és no, tot està anant molt millor del que m'esperava.
Dit això, fa uns... fa unes setmanes van compartir per boca del seu CEO al Twitter
un vídeo que realment estava molt bé, que explicava en la nova revolució d'internet
com arribaria, d'acord?
I aleshores recomano que us el mireu, d'acord? Posarem a les notes de l'episodi,
perquè feien una demo, agafaven gent a Los Angeles i els deien si ara haguéssim
de reinventar l'experiència amb el mòbil de cerca, com la faríeu?
I aleshores representa que agafaven feedback i els ensenyaven el que havien
fet ells i tothom al·lucinava bastant. La veritat és que era bastant al·lucinant.
Bàsicament, per on passa la nova revolució és aquesta, és perquè tu no trepitgis
les pàgines web. És a dir, el navegador fa la cerca per a tu.
Una de les coses principals és que tu obres el navegador o l'aplicació aquesta,
que aquesta ja està disponible, que és Arc Search, us la podeu baixar si teniu
iOS. No sé si està per Android.
I bàsicament és una aplicació que l'obres i tu li dius què vols buscar,
i tu li poses, jo què sé, recepta de curri, de curri de llenties.
I ella et fa, t'agafa la informació de diverses llocs i et crea un resultat per tu.
Sense que tu hagis de visitar aquestes pàgines web, sense que tu hagis de fer
clic als anuncis patrocinats per error, sense que hagis de passar-los,
sense que hagis de dir a aquesta pàgina no m'agrada, vaig a aquesta altra,
i et fa coses molt ben parides.
I aquest és només el primer pas. El que et ve a dir el vídeo és que aquest és només el primer pas.
És a dir, la revolució que proposes a aquesta gent és dir s'ha de fer una competició
als sistemes operatius que hi ha avui en dia, que bàsicament són Chrome i el
de Microsoft, i construir una nova experiència d'interacció,
amb els dispositius electrònics que tenim, que pot passar per ser per veu,
pot passar per ser conceptual.
Conversacional i tot això i per això han aixecat 50 milions, d'alguns dels venture
capitals més prominents del món, que fan pensar que és com la ronda,
on el Venture Capital sí té sentit, és a dir, aquí és un sistema trencador,
estan construint els nous fonaments d'una nova,
o d'un concepte que encara no existeix, i em recorda molt, doncs,
no recordo que jo no vaig lliure, però evidentment tenim més que estudiada,
que és com quan Mosaic va passar a ser el primer navegador, diguem,
de consumidor als anys 90, no?
I això va fer que democratitzés l'entrada a internet de milions de persones,
i posés les fundacions els fundaments, perdó de molts altres navegadors que
vindrien darrere, com Netscape i Internet Explorer, etc.
No ho sé, a mi m'interessa molt la proposta que estan fent aquesta gent m'interessa
molt com estan trencant amb tots els paradigmes m'interessa molt com estan dissenyant
productes des de zero amb les coses que tenim avui en dia amb tot el que estem...
Evidentment, més enllà de tot el hype que podem estar parlant de la intel·ligència
artificial però com diuen, ei, que aquí ens hem acomodat molt i és on volia arribar, no?
Que d'alguna manera Google Chrome i les altres companyies s'han dormit d'una
manera molt complaent, no sé,
s'han dormit en els seus laureles, bàsicament, no sé si això es diu en català,
dormir-se en els seus llaurers,
perquè durant massa anys no ha canviat res i aquesta gent diuen,
ostres, estem fent un navegador amb el qual la gent ho fliparà i no m'estranyaria
que passés a ser el proper xat GPT, en aquest sentit,
de dir inclús que pugui desbancar xat GPT perquè al final es quedarà com una
miqueta més d'infraestructura i dir l'aplicació que farà que la intel·ligència
artificial es democratitzi i arribi a qualsevol persona en realitat és un navegador
perquè és el que fa servir tot Cristo,
avui en dia amb el seu mòbil el 99% del temps a part de WhatsApp però vull dir
que és el navegador amb el que fa servir,
busques qualsevol cosa per tant la propera revolució ha d'arribar d'un sistema
Tema que substitueixi els navegadors actuals.
O sigui, sí que tens un punt en què... I això és una cosa que has comentat i
jo no la sé descriure molt bé, però també m'ha passat, eh?
És a dir, quan una aplicació o un producte encaixa molt bé amb la teva forma
de pensar, d'alguna manera des del primer moment d'utilitzar-lo ja tens com
aquella sensació que l'has fet servir tota la vida, no?
I que és el que tu dius, que no hi ha aquesta corba d'aprenentatge. Això de nou, eh?
No sé descriure exactament la sensació, però sé que és real perquè l'he viscut.
Per altra banda, també et diré, cada vegada més, una de les coses que em fixo,
és que això sona molt avi, però és quant temps porta això al mercat,
crec que és un predictor molt gran de quant temps portaran al futur.
I cada vegada em costa més adoptar aquestes tecnologies perquè,
i aquí ve l'opinió, potser és polèmica, és a dir, jo penso que ara,
dintre de 3 anys, no existirà.
Que segur que sí, però... uuuu, uuuu, fuertes declaracions no,
fuertes declaracions no,
o sigui, és Arc i qualsevol altre tool de productivitat que porta menys de,
m'ho invento eh, 3 anys al mercat és a dir, estic segur que en aquest sentit Safari que,
doncs bueno, és el fill tonto dels navegadors és molt més resilient en aquest
sentit i després ve l'altre, crec que no podem,
subestimar el molt complicat que és crear un producte que va en contra de defaults,
és a dir, d'aplicacions que funcionen per defecte.
Si tu crees una nova necessitat, la poses allà i ningú l'ha cobert fins ara,
aixecar aquest vertical és senzillet, entre cometes. Senzill, això no hi ha res.
És a dir, imposar nous patrons de consum, i més amb aplicacions digitals, és complicadíssim.
Però anem a posar l'exemple del xat GPT, és el mític. una aplicació de consum.
Que ha proliferat tant i que ha crescut tantíssim no es veu sovint però què passa?
Que el que feies allà no ho podies fer enlloc més si tu anaves i miraves en
les coses instal·lades que hi havia al Mac què podies fer semblant no hi havia
anar llavors és una alternativa sobre un producte que l'aplicació per defecte no existeix però clar,
s'adega el 99% de la gent que t'utilitzarà estàs lluitant contra una cosa que ja ve instal·lada,
en el sistema operatiu, i sobre la qual de nou, eh,
la majoria dels teus usuaris és que no són ni conscients que existeix algú millor,
perquè aquest punt és interessant, eh, crec que la majoria de la gent utilitza Safari.
Sense saber que hi ha una alternativa millor. I quan no els hi funciona,
pensen oh, no em funciona, però no es plantegen ostres, ha d'haver-hi una alternativa millor.
Llavors, clar, d'entrada, el teu pool de clients són aquells que es plantegen
de dir ostres, hi ha una alternativa en això? Es pot fer millor?
I clar, després és convèncer-los, anar a buscar aquesta gent.
És que és molt complicat, eh? I de nou, a dia d'avui crear software és molt
fàcil. El que és difícil és empotxar-lo cap a fora.
Abans la barrera d'entrada estava en la creació, ara està en la distribució
absolutament i bueno, mira aquesta és l'altra per primera vegada jo crec que
s'està començant a sentir moltíssim i ho tens a les notícies perquè és que està tot arreu,
com d'alguna manera des d'un punt de vista legislatiu s'estan començant a tractar
amb lleis que per mi no són adequades però s'estan començant a aplicar al mateix
textbook empreses com Apple que em sembla, si més no, curiós,
Ho dius perquè ara els hi han forçat que la gent pugui triar el seu navegador.
I tu has estat de vacances aquests dies, i has estat a Formentera,
però aquesta setmana s'ha presentat un cas del...
És que m'encanta el nom, eh? És que els americans no diuen Departament de Justícia, diuen DOG, saps?
Està bé, no? O Departament de Defensa, doncs no, és el DOD. Aquí li diem Ministeri de Justícia, saps?
Els hi han presentat com un cas, i de fet és un text interessant 88 pàgines de PDF que és llegible,
per certes pràctiques monopolístiques amb les quals poden estar incorrint llavors
a veure, sense entrar molt en aquest tema és curiós que empreses tecnològiques
estiguin ara al punt de mira d'aquest tipus de legislació.
Que va ser útil en el seu dia per trencar monopolis del ferrocarril i del petroli,
és a dir, bàsicament estan aplicant com el textbook de...
Espera, deixa'm començar des del principi. Aquí hi ha un tema que és,
abans, si tu volies tenir un monopoli, un monopoli què era?
Un monopoli era que tu controlaves l'oferta d'una manera que només podies comprar
a un proveïdor, no? És a dir, i anem a posar un exemple.
Imaginem aquí que Campsa, no sé si la recordes, les gasolineres d'antes eren
les gasolineres estatals, no? Llavors, no sé si això era un monopoli,
però em sonen Campsa, aquelles blaves.
Doncs imagina't que aquelles eren les del dictador, i el dictador deia,
escolta, aquí només es vendrà Campsa.
Doncs bueno, tu, si eres un consumidor, anaves a Campsa i posaves gasolina.
T'agradés o no t'agradés?
Llavors allà podia haver-hi un monopoli perquè el preu de la gasolina el posaven
a dit, perquè controlaves l'oferta.
El problema és que aquestes aplicacions no controlen l'oferta.
El que controlen és la demanda, perquè tothom les vol fer servir.
Llavors, clar, tens un punt en què estàs aplicant lleis per trencar monopolis d'oferta.
Amb aplicacions que el que han fet és que d'alguna manera han creat una dinàmica
de mercat semblant o que s'assembla a un monopoli perquè només hi ha una o dues
empreses que juguen però no per un tema de que controlin l'oferta ni que hagi
anat el president ni hagi dit que aquesta és la que s'ha de fer servir no,
és que ho han fet a base de ser millors el que passa és que les dinàmiques de
mercat que tenen i aquests efectes de xarxa efectes de red,
les ha posicionat allà llavors, bueno, hi ha certes consideracions si han abusat
el seu poder el fer això, bla, bla, bla.
Però, clar, quan tens un mercat tan enquistat, és molt complicat entrar en la
proposta d'Arc per fer una cosa que el teu sistema operatiu, per defecte, ja fa.
Aquí soc molt escèptic. Llavors, clar, quin és el problema? Que són aplicacions
molt volàtils, és a dir, que venen, qui et diu que això dintre de tres anys hi seguirà?
Clar, has d'invertir molt temps en el producte i, ostres, una vegada et diuen
que tanquen, l'alternativa és delicada, eh? I sé que sona o antic, eh?
Ja, però el contrapunt és el següent, vull dir, Microsoft no va venir a veure
la revolució del mòbil i que el xat passaria a ser mòbil, no?
I per això va perdre Messenger, que era com el gran incumbent i que tothom es
pensava que Messenger estaria allà per tota la vida, vull dir,
no sé si te'n recordes el 100% de les nostres converses online o el 99% el 100% si eres,
un normi, bàsicament era que saben parlar de Messenger també hi havia els friquis
que fèiem servir IRC i algunes alternatives, no?
Però bàsicament tothom passava per Messenger i no t'estic parlant de fa molt
de temps, jo quan vaig anar a Erasmus encara es parlava per Messenger per tant
estic parlant de l'any 2008 a l'any 2009 o 2010 va desaparèixer Messenger, per què?
Perquè no van entendre que la conversa ja no passava per,
tenir una aplicació instal·lada, sinó que podia ser a l'interior de les aplicacions
com va passar amb Facebook i després amb WhatsApp i similars que ja passaven
per ser la conversa mobile first,
jo aquí estic veient que en el navegador passarà exactament el mateix. O sigui, Chrome no...
Veurà venir la revolució a un cas d'ús que ells no poden contemplar o que no
contemplen, d'acord? M'explico.
Està molt bé que diguis el tema de no pots competir amb els mateixos...
O sigui, oferint una cosa quan no tens alternativa.
És cert, o sigui, si tu t'anaves a buscar una alternativa de Chrome fa 10 anys,
per exemple, i tu deies, clar, és que Chrome va molt bé per tal,
tal, tal, tal, tal, però en privacitat falla.
I entenen quina alternativa hi ha? DuckDuckGo.
DuckDuckGo fa 10 anys era un cagarro de servei. Avui en dia ja està molt bé
com a servei, i de fet ha crescut moltíssim, ara és un monstre de companyia DuckDuckGo.
Et convido que revisis per exemple com està DuckDuckGo perquè te'n faries creus.
Suposo que tots ens hem quedat amb l'alternativa friki d'aquell navegador cutre
de l'Anna que en realitat tenen 4 frikis que el feien servir.
Avui en dia tenen bastant monstre de companyia.
Però, tot i així, per mi no és una alternativa viable. Si tu avui en dia vols
buscar una cosa que és exactament Google Chrome i et dona, per exemple,
tot el tema de privacitat, no cal que te'n vagis a DuckDuckGo,
ja te'n pots anar a Arc o Brave, perquè, de fet,
els seus fonaments és que tenen un Chrome darrere, vull dir,
estan basats sobre Chrome, per tant, no canvien tant.
Però sí que és veritat que hi ha un servei igual de bo que el de Chrome,
més o menys, però et donen un 10x un multiplicador,
amb un altre ordre de magnitud a nivell de privadesa, de seguretat etc.
O sigui, tu realment avui en dia tens moltes més alternatives perquè el mercat
dels navegadors està tan consolidat que pots optimitzar per alguna altra.
Mètrica i dir ostres, tinc navegadors molt competitius que no són Google Chrome
el que passa que la gent el fa servir per conveniència o per aquest aquest abús de poder perquè et ve.
Preinstal·lat, doncs Safari et ve preinstal·lat en tots els dispositius d'Apple,
Chrome et ve preinstal·lat en tots els dispositius de Google i és molt fàcil
d'instal·lar-lo, vull dir que realment et val la pena, no?
I llavors, clar, com que també té l'efecte aquest viral de la pressió de grup,
de tothom té Chrome, ostres, per què no tens Chrome al mòbil?
Te'n posa't el Chrome, saps? Vull dir, quan veus algú que no té Chrome,
generalment li dius, tio, per què estàs fent servir Safari o per què estàs fent
fent servir aquest navegador, diguéssim, quin altre navegador pot haver-hi en el...
En els mòbils, perquè ja Android ja porta en Chrome, no? Però vull dir,
si algú no es fa servir, generalment...
Jo me'n recordo, fa molts anys, quan anava a casa de gent i t'agafaves l'ordinador
perquè et volien ensenyar qualsevol cosa i feien servir Internet Explorer, era...
No, no, tio, posa't Chrome, perquè clar, amb Chrome no tindràs el problema de
les barres aquelles que se t'instal·laven, d'Spyware, les merdes de Softonic,
etcètera, etcètera, i li posaves Chrome i li feies un favor,
li canviaves la vida a aquesta persona.
Avui en dia ja no és així, avui en dia el favor que li faràs o qualsevol persona,
si li poses un navegador, que el que farà és que li espigui menys tot el que fa, no?
Vull dir, que li doni tot aquest grau de privadesa i de seguretat,
i això, aquí, és on jo estic veient que d'aquí uns anys, a l'estàndard.
Per seguretat, serà algun d'aquests navegadors.
I tornant al tema de Messenger, dient jo ja veig suficient innovació,
però encara no tota, com per dir, ei, d'aquí un any farem servir els navegadors
d'una manera molt més diferent, ara que, o sigui, el,
El gradient de canvi que experimentarem en els propers 12 mesos en com fem servir
el navegador serà molt més gran que en el que hem fet en els últims 10 anys.
Els últims 10 anys no hi ha hagut cap tipus d'innovació. A veure,
anem a parlar a gran escala.
La última gran innovació que es recorda de consum de masses va ser el tema de les pestanyes.
Vull dir, després tu ja pots parlar que s'hi ha hagut la renderització de vídeo,
local, que s'hi ha hagut altres temes de, vull dir, que hi ha hagut temes tècnics
que la gent no percep però,
la gran innovació a nivell de usabilitat van ser les pestanyes clar,
quin serà el gran canvi en els propers 12 mesos?
Segurament això, el navegador que ja no t'obliga a fer la cerca el concepte
que per mi, de fer una miqueta no explota el cap perquè el trobo massa senzill
encara cara, però li farà explotar molt el cap a la gent,
perquè a mi em semblava massa obvi, és que per exemple Marc el que fa és buscar
per mi o sigui el concepte, o sigui tu quan cliques al botó no és buscar, et diu busca per mi.
I ets fa una pàgina amb tot el resum, amb tota l'amalgama de coses que necessites saber,
diu context històric, referències, i t'ha fet una pàgina, en realitat tu no
estàs accedint a cap lloc, per tant no li estàs donant l'atribució als clics a cap lloc, entenc,
o potser sí, però no tindrà, per exemple, llargada de visita,
potser sí que el navegador per darrere clica, per tant tens una atribució per
clic al lloc on va a buscar, que pot ser la Wikipedia, pot ser,
Forbes, pot ser TechCrunch, pot ser el país, el que tu vulguis,
però no tindrà una visita de llarga durada en realitat ha fet un fetch d'aquella pàgina,
l'ha reescrit va haver passat per un ChatGPT el que tu vulguis,
t'ha presentat una pàgina ben bonica amb un resum d'una pàgina de tot el que
necessites saber i tu el concepte que dius no, jo vull aprofundir més sobre
això, ara he fet la prova amb foc a terra, he dit foc a terra,
i diu busca per mi que m'ha presentat tot de coses de foc a terra ha començat més pel que era,
més popular, que és la terminologia foc a terra, que en realitat el que vol
dir que és la xamanella, la llar de foc però que és un concepte català que ha anat perdent,
rellevància amb els anys perquè han aparegut formes més estàndard o més usades
que s'ha quedat en un reducte de dialectes etcètera,
etcètera, i hi havia una secció que posava Mídia i Tecnologia o alguna cosa
així, deia per cert, hi ha un podcast.
Català que es diu Focaterra i que, bueno, explica té tants episodis,
té aquesta freqüència, el port en tal i tal persona, vols saber més sobre això?
Si presentava una sèrie d'enllaços hi havia les referències d'on ho havia tret,
RSS.com, ebooks i algunes d'aquestes iTunes i totes aquestes plataformes.
I quan cliques ja sí que vas a la pàgina web, però en realitat si fixes la majoria
de cercles que fem en el dia a dia són coses que amb aquest one pager,
en aquesta pàgina de resultat fictici, diguem, amb aquest resum,
digèrit d'informació, tu ja en tindràs prou. En realitat t'estan estalviant clics.
És una bona manera també d'estalviar totes aquestes putes pàgines infectes com
el diari Esport, que el que et fan és posar-te articles que t'inciten al clickbait
i després no n'hi ha per tant.
Lo que dijo no sé qué sobre Dani Alves.
Dius, a veure, potser cliques allà pensant que hi haurà alguna cosa,
aquell tal futbolista sobre la violació de Dani Alves, i no,
era una cosa que un futbolista va dir fa 10 anys sobre Dani Alves.
Per què? Doncs perquè el que volen és que cliquis allà, perquè són uns autèntics.
Mercenaris vampirs xupassancs del clickbait i del SEO.
La gent que treballa allà, el que volen és que cliquis, perquè aquest és el
seu puto negoci, és l'única manera de mantenir-ho a flote, no?
Però, què vull dir amb això? Que hi ha un canvi d'indústria molt gran,
que es veu amb això, perquè, clar, en realitat, molt tràfic de pàgines desapareixerà.
El rànquing de SEO es veurà afectat per això.
No vull dir Aquí haurem d'anar a veure la revolució de les derivades dels grans canvis.
El canvi principal és que jo l'instal·larem a Arc, per exemple,
a la gent de la meva família, als meus amics els hi recomanaré i la gent ho
començarà a fer servir i veuran que té una adopció viral que de cop més generarà
aquest fenomen de masses.
I acabarem transformant una miqueta d'indústria. Però quines són les derivades de tot això?
Hòstia, que hi haurà moltes pàgines que acabaran desapareixent,
que els diaris s'hauran de repensar el seu model encara més,
totes aquestes pàgines que han fet la jugada aquesta també brutíssima que no
sé si l'has vist tu que per un episodi de, ah, que vols refusar les cookies
aquesta de privadesa, doncs subscriu-te i paga,
o sigui que l'única manera d'entrar amb el mòbil per exemple a un diari esportiu
o a molts diaris o llocs reputats com Xataca per exemple, és,
ah, que no vols les sites,
no vols les cookies de tracking doncs has de pagar per entrar aquí.
O sigui, la de tràfic que deuen estar perdent aquesta gent per monetitzar quatre
xavos que a més no crec que els pagui ningú ha de ser increïble.
O sigui que crec que en els propers 12-24 mesos veurem atacades importants al
sector de mídia que ja es venien anunciant durant molts anys però jo crec que cada cop passaran més.
Bé, ja s'està veient als Estats Units totes aquestes que estan desapareixent.
Si TechCrunch ja ha hagut de fer fora molta gent de seva plantilla això arribarà
d'aquí uns mesos en aquest país tan petit nostre.
És que jo vull estar al teu costat, però sóc escèptic, perquè,
fixa't, veig que hi ha dues coses que costen molt de trencar.
La primera és, és molt difícil lluitar contra comportaments establerts per aplicacions
que s'han posicionat per defecte, és a dir, hi ha molta inèrcia de comportament...
Quan tu vols buscar alguna cosa, la majoria de la gent el que fa és que obre
una pestanya d'un navegador i escriu Google, no?
I trencar aquesta memòria mental és molt difícil.
La segona és que és molt complicat lluitar amb aplicacions que ja estan allà
per defecte, que a sobre estan capitalitzant sobre el teu comportament acumulat durant tot aquest temps,
i a sobre, a sobre, a sobre, és que són gratis.
Clar, que complicat és competir amb un nou comportament amb un nou producte
que a sobre té un model de negoci de merda perquè no ens negarem no són grans
models de negoci perquè jo no he sentit que facin molts calés i ja et posaré un exemple a mi,
el que m'estàs explicant em recorda una mica a un producte que he estat provant
aquests dies que per cert em sembla espectacular
que es diu Perplexity.
No té el millor nom, però el producte és espectacular i a més funciona molt, molt bé.
Què passa? Que no el faig servir mai. Per què? Perquè cada vegada que l'he de
fer servir he d'obrir una pestanya de navegador, he d'entrar,
he d'anar fins allà... Em fot mandra, no?
És a dir, o és que no estic fent mandra, és que no me'n recordo i la meva memòria
mental el que fa és que fa comando T, no?
I el primer que fa és comando T. I clar, llavors, què penso?
Vaig a Perplexity i dic, hòstia, tens un producte millor que mai me'n recordo
de fer servir, i a sobre et miro i penso, i tu com fas diners, fill?
I té com una subscripció per triar els models fonamentals que vols fer servir
per darrere, per si vols fer servir Claude, per si vols fer servir Mistral...
I clar, ho miro i dic, hòstia, és que jo no et pagaria mai, i soc superfan teu,
però és que jo no et pagaria mai, perquè no me'n recordo mai de fer-te servir.
Si tu fossis, per defecte, el meu cercador, igual m'ho pensaria,
però clar, llavors penso, si tu per defecte fossis el meu cercador i tothom
ho fes servir, clar, és que possiblement t'arruïnaria, perquè cada cerca que faig et costa una pasta.
Llavors, de quina manera t'integres en un producte com aquest tenint una subscripció
per darrere? És que és molt complicat.
Llavors, qui ha trobat, jo penso, la millor solució a tot plegat?
El 90% de les aplicacions que fan servir l'API d'OpenAI que et diu posa'm el
teu token paga tu la festa, em sembla bé m'agrada la idea però clar.
A quanta gent li expliques posa'm el teu token en un producte per tant llavors
quant de ganes el teu mercat i quant de boig el teu model de negoci perquè a
sobre el que tu estàs monetitzant llavors ja no és,
aquesta interacció amb el model fonamental sinó que la teva proposta de valor
és no, no, no, que la pasta la faci OpenAI,
cada vegada que tu fas una cerca i jo et cobraré per aquest servei tan guai
que corre per sobre d'això.
És a dir, bàsicament tu la festa l'estàs pagant per dos llocs.
Estàs pagant el valor que t'aporta aquesta aplicació i per altra banda estàs
pagant el valor de la cerca que el pagues a OpenAI.
Llavors, clar, em costa veure com models així escalen i com sobretot convences
a una gran massa de gent perquè canviïn el seu comportament.
Llavors, què passa? Doncs et trobes amb coses com que quan tens mercats tan
dominats, amb tanta memòria de comportament, em sembla difícil fer el canvi, no?
Perquè si jo et dic, escolta, dona-li la volta a una moneda.
Que seria el cas del Messenger, és a dir, bueno, com que no molta gent ho fa
servir, només que busquem un mercat més gran encara, li donarem la volta, és fàcil.
Però si jo ara vaig i et dic, dona-li la volta a un cotxe, el pes ja es fa més complicat, no?
Llavors, hòstia, quan tot el mercat ja el tens copat per gent que està fent
servir unes eines i no s'estan preguntant en cap moment què haurien de fer per
canviar, ostres ho veig més difícil, eh? I mira que m'agrada,
eh? Perplexity m'agrada molt, eh?
És que si te'n recordes fa un any gravàvem episodis de tema de xat GPT i jo
vaig dir que m'estic forçant cada dia a fer no me'n recordo si era com mitja hora,
una hora, cinc tasques o alguna cosa així, però vaig dir que vaig crear l'hàbit d'entrar a XGPT.
Per crear l'hàbit, bàsicament. Jo em forçava a tenir la pestanya sempre oberta,
a obrir-la, a fer inclús tasques que segurament potser jo feia més ràpid de
manera manual, però deia, vull construir l'hàbit. Aquí em vaig forçar jo.
Segurament forçant-me jo vaig aconseguir, potser és el paper de la gent que són més early adopters.
Jo no vaig ser early adopter, però vaig estar en l'onada de gent gent que ve
abans de la gran massa, abans que la meva família el comencés a fer servir. Doncs estava jo.
No em considero un re-adopter, però vaig entrar relativament tard en això.
Probablement al gener de l'any passat.
Hi havia gent que ja el feia servir des del novembre, quan es va llançar,
i segurament hi havia gent amb beta i amb alfa. Jo no estava allà.
Però què vull dir? Que segurament aquest era el paper de la gent que havíem
de fer, i has de forçar-te.
Hi ha una generació de gent, d'usuaris, que som els que venim abans de la gran
massa que el que hem de fer és forçar-nos a fer servir aquest tipus de coses.
Més que perplexity, que m'agrada, però també no tinc l'hàbit,
durant un temps vaig tenir l'hàbit de fer servir Poe, l'aplicació del fundador
de Quora, de l'Adam D'Àngelo, que en el que s'ha convertit és en un agregador,
com en un marketplace d'aplicacions d'AI.
A llarg plaç, si fan les coses bé, jo la veig com la gran guanyadora de temes
d'AI, perquè el que fan és com un...
Aglutinen moltíssimes aplicacions d'AI i el seu model és el de comprar tokens
per fer servir en totes aquestes.
Crec que és el model guanyador per mi i segurament el que aniran fent és anar
comprant totes aquestes aplicacions d'AI que resulten ser insostenibles i les
aniran comprant a quilos bàsicament,
quan estiguin en rebaixes perquè durant se'ls ha acabat la inversió perquè ja
no són econòmicament sostenibles i són realment bons productes i llavors diuen,
doncs vinga, els anirem comprant i ficant-los aquí al marketplace,
o la teva única solució és la d'integrar-te aquí perquè siguis econòmicament viable, més o menys.
Tens uns quants toquets gratuïts al mes, i bàsicament el faig servir per a algunes
històries, i els altres, o sigui, és per com anar a buscar les intel·ligències
artificials específiques que.
Xachepete no et donarà perquè és massa generalista, però dius,
no, jo el que vull és generar imatges de fotografia de no sé què,
doncs tens allà el teu model.
El que vull és fer servir, crear guions de podcast per tal cosa,
doncs hi ha una aplicació per això.
I realment està molt bé, i llavors quan se t'acaben els tokens et diuen ah, en vols més?
Doncs subscriu-te i està bé, jo crec que és una de les coses que potencialment
pot arribar a esdevenir la meva propera subscripció,
substituint-ne algunes de les que hi ha, tinc, de fet imagina't que és uno,
que no sé si la vaig arribar a comentar,
en l'episodi anterior que el que feia era generar-te tipus de cançons
si hi ha un competidor d'ells dintre de Poe seria un un gran substitut d'Spotify
en el seu determinat moment hi haurà un substitut de Duolingo ja ha arribat
el substitut de Grammarly,
doncs jo veig que per aquí arribarà una substitució de grans plataformes,
però si vols deixem acabar l'episodi,
saps que no som molt fans de les prediccions però jo m'agradaria fer-ne una
i jo crec que Apple pot acabar comprant Arc.