Quan tu vulguis, Àlex. Pots començar demanant disculpes.
Estic de corresponsal a Madrid i m'he oblidat el micro. Hòstia, quina ràbia.
Saps què? Fa molta ràbia perquè és d'aquelles coses que sempre és la primera que fico a la maleta.
Perquè sempre coincideix que és un dijous quan estic a Madrid.
En realitat vaig diversos dies, eh? Vull dir, estic aquí des del dimarts i torno demà divendres.
Però no sé per què aquesta vegada no l'he ficat, tio.
Em fa moltíssima ràbia, vaig pensar no t'enduràs equipament per podcast.
Perquè generalment m'enduia també una webcam per gravar també coses del podcast
de Mars Bays i des que vaig descobrir el de gravar amb la càmera del mòbil vaig
dir, hòstia que bé, ja no m'he d'endurar la webcam sí, però el micro sí,
capullo i aquí estic sense micro, a la capital del regne,
avui sonaràs una mica menys radiofònic, no?
Sí, però bueno potser deixarem que Auphonic faci meravelles, faci la seva màgia.
La màgia d'intel·ligència artificial, Marc.
Intentarem, intentarem. Però no fa meravelles, tampoc, eh? No ens enganyem.
Bueno, sí, al final qui li dóna el botó sóc jo, eh? Però, a veure,
et porto a algú avui. Dispara.
És que ho vaig trobar ahir i em va fer tanta gràcia que vaig pensar,
és que no pots perdre't l'oportunitat d'explicar-li i portar-lo al podcast amb
l'Àlex. De què vam parlar la setmana passada?
No me'n recordo. Déu meu.
Tu no me'n recordo que vaig dinar ahir, que collons me'n recorda que vam fer
la setmana passada. No? Jo què sé, la meva vida està plena d'esdeveniments, Marc.
Sóc una persona rica en experiències. Això és el contrari que jo,
clar, és que la meva vida gira al voltant d'això, llavors, clar, ho tinc molt fresc.
Tens amorrat el micro. Sí, clar, és que tu només em veus una hora a la setmana,
però la resta d'hores les passo aquí amb el micro davant esperant que sigui aquesta hora.
I tu et veus tota la setmana tu mateix.
Fixa't si són diferents de les nostres vides. De què vam parlar la setmana passada?
No me'n recordo. Del calendari de Notion? Però en quin món vius?
Hòstia, és veritat. Doncs ahir per la tarda d'una forma absolutament atzerosa vaig trobar,
una aplicació que a part de també ser un calendari comparteix amb Notion una
altra cosa i és que el seu domini és el de Somàlia, cosa que em sembla divertit.
No conec moltes més webs que tinguin domini de Somàlia a part de Notion.
És curiós la història, eh? Perquè tu saps per què Notion té domini de Somàlia
o no? No, però sé de quin producte estàs parlant i jo també el portava per avui.
No m'ho puc creure. Ho vas trobar ahir? No, ara t'explicaré. Ara t'explicaré.
No, no m'ho crec, que sigui el mateix. Però digues, per què Notion té el domini
de Somàlia? Perquè m'interessa bastant.
Jo tampoc ho sabia, però... Aquesta pregunta que ens acabem de fer,
per què Notion té el domini de Somàlia, és com aquestes mítiques preguntes que
no els importa a ningú però que no paren d'arrondar pel meu cap.
Llavors, la resposta a aquestes preguntes existeix en un mateix lloc. Es diu Reddit.
Allà hi ha gent de la mateixa naturalesa que no paren de preguntar-ho.
I evidentment hi ha una pregunta de fa 4 anys a Reddit que diu, per què Notion té el .so?
Llavors aquí ve la part més divertida encara.
Apareix David Apple, que va ser la persona que em va fer l'entrevista de Customers
Success Notion, que vaig mencionar la setmana passada i diu,
és .so de Somàlia perquè el .com estava agafat, era molt car i no ens el podíem permetre.
I Notion tenia molts dominis ja agafats. I diu, ok, ok, ok.
Llavors hi ha com un update d'ell ell, al cap d'un any i poc,
diu, ei, ja he comprat el .com i ara el .com redirigeix el .seo.
I no van posar mai el .com com a primari i cada sis mesos hi ha un tio a la
conversa que li diu eh, per quan arreglareu això? Per quan arreglareu això?
I el fred aquest té com 5-4 o 5 anys i cada 4 mesos hi ha un paio que comença
a escriure eh, algun update d'això?
Llavors això em dona com aquesta tranquil·litat de saber que hi ha gent que
està molt pitjor que jo i que,
No només es pregunta aquestes coses, sinó que a l'hora de sopar s'ha sent inquiet i ho ha d'escriure.
Llavors jo, com que encara no he passat aquest nivell, això em va fer sentir una mica millor.
Però aquest no és el motiu pel qual et portava aquesta aplicació,
que sembla que tu també me la portaves. Em sembla curiosíssim,
perquè és una cosa super nitxo. És Amy, no?
Totalment, sí. Tu de què la coneixes? Per què l'has trobat?
Vols que et digui que la vaig trobar des de Reddit?
I no em preguntis molt bé com, perquè no sé què em va portar cap allà.
Vaig flipar, eh, Àlex? Per diversos motius. I qui no l'hagi vist l'animem a
redirigir-lo cap allà amy.so, evidentment Somàlia perquè et volia comentar algunes
coses a nivell de producte.
A part de que sisplau, comencem per les coses importants primer.
El vídeo del principi no pot ser més bullshit.
Té tots els tòpics del vídeo de Silicon Valley o sigui, un MacBook Pro una taula
de fusta, una casa de bandera, un infinite pool, una classe de ioga,
un CEO visionari... Té tot, eh? Té tots els ingredients, marca tots els xecs.
I també surt com aquella noia que fa aquella classe de ioga i que està allà
amb l'ordinador treballant com de freelance en una casa d'aquestes així amb
infinity pool i dius, a veure,
si tens tanta pasta no tens una reunió de màrqueting a les 12 al migdia.
Aquest no és el teu producte.
No, però no és que tinguis molta pasta i fas això, sinó que has d'aparentar
molt els oci perquè aquesta gent en realitat està treballant des d'un Soho House
algun dia podríem parlar del Soho House,
Podríem, podríem. Llavors explica'm, per què me l'has portat aquest Amy?
Què et va semblar interessant d'Amy?
Perquè jo conec el founder. El founder va ser la persona que va portar Uber
a Barcelona, el Dennis Müller, que és un xavalet superjove, jo me'n recordo, quan va venir.
No sé si estava com de country manager, què collons feia. No,
perdona, hòstia, he dit Uber.
Era N26, va ser la persona que va portar N26 a Barcelona.
I és un xaval que va estar treballant també a Creandum, aquest fons d'aventure
capital que és famós perquè crec que van ser un dels grans inversors d'Spotify,
també han invertit en Factorial,
i hòstia, jo vaig veure que aquest xaval era bastant motivat que duraria molt
poc en 26 i la veritat és que sempre estàvem amb el tema de la productivitat,
m'han intentat llançar un parell de productes i vam quedar bastant quan estava
per Barcelona perquè a més és alemany i a mi m'anava bé per quedar i practicar
alemany i la cosa és que tenia un producte anterior a això, que ara no me'n
recordaré del nom però era com,
bueno, saps lo típic de 5 más o sigui, cap tipus de producte que et canviés la vida,
i me'n recordo que va ser algo com com.
Ha fet com molts pivotatges, perquè s'hi va ficar amb això a principis del 2020,
jo diria que abans si Amy posa que va començar el febrer del 2020
i jo el vaig conèixer bastant abans a Barcelona i estava ficat amb el producte,
o sigui, però potser aquest devia ser l'últim pivotatge,
o sigui que és una història de molts anys de pivotatges, molts anys de segurament
de tenir molta pasta perquè t'ha anat molt bé,
perquè potser havia treballat a Creàndum, li havien donat pasta per operar,
o bé la pasta que havia fet també en 26 sent algun empleat d'aquests amb antiguitat
i tal, perquè si no us expliqués.
Però és això, si és un producte de resiliència, d'haver fet molts i molts pivotatges,
d'haver fet molts intents, molts noms, molts canvis de logo,
d'orientació, perquè al principi, si no recordo malament, era una app molt similar a Everyday,
l'app de productivitat aquesta que marques les coses que fas cada dia.
I era del tema hàbits, perquè també si no ho vaig errat va ser també dels que
em van recomanar molt el llibre, doncs Atomic Hàbits, tots aquests llibres de
productivitat, ja saps, d'aquesta classe de persones.
I ja està, vaig provar els productes i no em van acabar de convèncer,
li havia perdut una miqueta la pista.
Però de tant en quant em va sortir un per LinkedIn, i res, s'ha convertit en
una mena de maker d'aquests que té un avatar fake,
que no fa servir el títol de CEO, sinó que la seva línia és I have fun with
products o alguna cosa així. Saps? Són coses d'aquestes que fa la gent.
Que ja viu en una altra dimensió, que s'ha passat el joc del business i no li
cal dir que està de CEO en una startup en modo stealth i que ha posat tot el seu passat a LinkedIn.
De fet, el va treure i només té el de Amy. No pot saber res del seu passat.
Això és fer alguna cosa bruta, no ho sabem.
Aquesta relació està començant a funcionar, tu, perquè com tu tu dius,
jo estic aquí a casa esperant amb el micro a dos dits de la boca,
i tu surts i coneixes gent, macho.
Llavors està bé, perquè al final, on acabem? Al mateix lloc.
I abans d'entrar en el producte, que evidentment no me l'he baixat,
estava esperant que tu em diguessis fes-ho.
És molt curiós que els dos volguéssim parlar d'això i no ens haguéssim ni tan sols dit res.
Jo de poc l'he volgut provar, eh? El consens una miqueta, també he vist que
l'han posat al xat de la feina.
Me l'he mirat i he dit, joder tio, m'acabo de passar totes les coses a Todoist
fa un parell de setmanes, estic força content,
he de dir, però ara no estic per la labor d'emigrar a totes les coses,
i també et dic que m'ha donat una miqueta la sensació de Notion fa molts anys,
com que tu ets un mega expert de Notion, vull que em donis la teva perspectiva
de dir sí o no, és a dir té pinta que, o sigui, ara explicarem què fa,
perquè de tot això encara no ho hem dit però sembla que és un software que integra
les tasques, el calendari i l'email tot en un,
però no gestionant-lo com de la manera tradicional, sinó que tu pots agafar
les tasques dels emails,
ficar-los al calendari, agafar les coses del calendari arrastrar-les i converteixer-les
en una tasca vull dir que són conceptes són conceptes que tu decideixes quina forma li dones.
Que en realitat és això, vull dir, tu una cosa en calendari,
generalment pot ser una reunió que t'ha arribat per e-mail, pot ser una tasca
que t'has bloquejat, t'has fet el concepte aquest de time blocking.
No ho sé, jo ho he vist i m'ha donat la sensació de dir, val,
és producte que intentarà fer moltes coses, que intentarà substituir e-mail, tasques i calendari,
però no funcionarà igual de bé que totes aquestes coses per separat, és a dir,
pel públic generalista bé, Bé, però de nou,
no tens la profunditat històrica d'haver estat treballant en aquesta solució
tant de temps i tenir usuaris durant tant de temps com per saber tots els casos
d'ús que necessita un calendari,
que necessites, en el cas del calendari, o sigui, esdeveniments recurrents,
invitacions, si hi ha videoconferència, potser ajuntar arxius, notes,
bloquejar coses d'un calendari o un altre.
I per la part del to-do i per la part de l'email, doncs ja saps la infinitud de casos que hi ha.
Per tant, segurament ve per gent que no sigui power user de cap d'aquestes tres
coses i que doni classes de ioga en un Soho House al costat d'una Infinity Pool vàlid, per exemple.
Quasi un quart d'hora dins de la conversa, si vols, obrim la nostra petita secció.
Hauríem de tenir com una mica de música de fons de l'anàlisi del producte.
A veure si ens agrada o no no ens agrada.
No hem fet mai seccions per això, no hem fet mai seccions. I mira que tenim
denúncia ciutadana, saps? Que ja és una secció habitual.
També tenim el dispar al corporate, que aquesta és generalment la... la...
La bandero jo. Però bueno, digues, anàlisi de producte, perquè a mi m'interessa
bastant, perquè dic, hòstia, tu que t'agraden tant aquestes coses de productes
macos i de productivitat, i...
I bé, podria ser una amenaça, no ho són, que no, ja t'ho dic jo,
que no ho crec, tot i que l'has dit jo el millor del món, el Denis,
és una persona molt maca, però no ho sé.
No m'acaba de convèncer. Abans que res, anem a córrer com un tupido velo en el vídeo.
I anem a fer que aquell vídeo no està en aquella pàgina. Llavors,
ja comencem des del segon fold.
És que el vídeo, Àlex, o sigui, jo entenc que tens bons amics,
eh? Però a veure, la persona que surt en el vídeo no sé si és ell o no és ell, entenc que sí.
Però digue-li, xato, que aquell mocadoret que se m'ha posat per sortir allà...
És que no he vist el vídeo.
Ara el miraré. Has de mirar el vídeo. En fi, és igual.
Dit això, abans d'entrar en el producte, la pàgina web.
És de les millors experiències web, estàtiques, és a dir la pàgina,
que he vist en molt de temps.
Em sembla una autèntica obra d'art.
L'scroll dinàmic que té i com et genera aquella barra a baix imitant el dock
del Finder que quan cliques s'obre com un abanico.
És impressionant. En mobile no l'he vist, eh?
Convido a tothom a que de veritat, eh? Entra a la pàgina perquè és de les millors
experiències que he vist mai.
Com pots, per exemple, interactuar amb el background, clicar sobre els elements
que són com el seu logo i allò es va movent, que són coses estúpides,
no aporten zero valor, però dius, uau, com algú hi ha pensat en això, no?
Són aquelles coses com que enriqueixen una mica la teva vida i te'n fan anar
a dormir una mica més feliç.
Sense més, la part del changelog on t'explica tot el que han fet el 2023 és una autèntica delícia.
Per tant, props pel teu amic, perquè com es diu el teu amic? Denis.
Props pel Denis perquè la web és impressionant. Ara Ara entrem al producte.
La idea darrere d'això és interessant.
És aquest concepte que, com tu deies, Àlex, el mail, el calendari,
les tasques pertanyen a una mateixa categoria en la vida d'una persona.
I això, no per donar-me crèdit a mi mateix, però toca tangencialment aquella
idea que et deia que jo no faig servir gestor de tasques sinó com ho poso tot al calendari.
Perquè al final del dia, vulguis que no, els teus mails, les teves tasques o
digue-li el que vulguis, acaben consumint temps.
I el temps és l'única cosa d'aquest estrès que és finita. Per tant,
és la que posa el limitador. On vaig amb això?
A tu et poden arribar 3 milions de correus i pots posar en el teu gestor de
tasques 70.000 tasques, però el teu dia, malauradament, seguirà tenint 24 hores.
Tu pots fer créixer de manera asimètrica aquelles dues, però no pots fer créixer
de manera asimètrica el temps perquè és el que és i no n'hi ha més.
Llavors és el que deien d'un assistent de realitat que això tancla una mica
el terra i et diu mira tio tens això en aquests inbox però al final aquest concepte
d'arrastrar-ho i dir mira això ho gestionaré en aquest dia i en aquest moment,
i li posa com aquesta capa temporal a la teva productivitat.
Cosa que a mi això em sembla interessant.
També et diré que per la mateixa raó, i potser el tio s'ha passat de frenada
amb la productivitat, no sé si t'has fixat, però ho porta una mica més enllà
i ho integra data de fitness.
Que dius, a veure, no cal que el meu calendari sàpiga lo ràpid o lent que va el meu cor.
A veure, que potser hi ha alguna cosa allà, però no ho veig per enlloc.
Crec que se li han anat de les mans les integracions, i és el que tu dius des
d'un punt de vista més de producte té sentit perquè cognitivament,
aquestes tres coses s'han de relacionar però potser se li ha anat una mica de
les mans fins on ha volgut portar aquesta metàfora.
Val, dues coses una és, m'agrada el concepte aquest de dir.
Les tasques, com dèiem abans en realitat són es poden mediar en unitats de temps
i, per tant, pots reduir-ho tot a un sol concepte que és com el teu espai,
el teu ampli de banda mental,
i dóna-li la forma que tu vulguis. Pots un email, pots un calendari, això m'agrada.
Però, d'altra banda, crec que a tu aquesta metodologia et pot funcionar perquè,
bàsicament, tu interactues amb poca gent. A veure, interactues amb poca gent.
Depens de poca gent, reportes a poca gent, reporta a poca gent perquè tu,
generalment, treballes en early stages de les empreses, no?
I, aleshores, què passa? L'equip amb el que col·labores és molt limitat i no
fas feina, diguem, de portar-se'n fora.
Per tant, no tens comunicació directa.
Corregeix-me, eh? Amb totes les coses amb les que m'equivoqui.
Però ni amb clients, ni amb partners, ni amb gent que no està estrictament dintre
l'empresa, que per tant t'has de comunicar per e-mail.
No ho sé, ho trobo molt més com per gent que treballi estrictament o amb producte
o de cara a dins de l'empresa, no?
Però si per persones molt més públiques, molt més... Tampoc voldria fer servir
la paraula sociables, eh?
Però que la seva feina requereix d'un component d'externalitat És a dir,
en esdeveniments, donar xerrades en podcast i fer coses que no són tantes que
depenen 100% de tu, no l'acabo de veure.
El veig molt més producte per treballar amb tu mateix.
Jo soc àmbit i senyor de la meva vida. Per tant, segurament això ja anava molt
bé apuntat a d'instructors de ioga.
I segurament tots aquests indie makers que al principi van a la seva bola, bàsicament.
No ho sé. Aquesta és la part que m'encaixa del producte. D'altra banda,
el de les integracions també és interessant perquè, hòstia, si la pàgina web és per flipar, eh?
És allò que dius, joder, nosaltres hem llançat la nostra pàgina web fa unes
setmanes i no és ni de lluny tan guapa, ja t'ho dic.
Però, d'altra banda, hòstia, el col·legat t'ha trigat quatre anys a treure una
pàgina web i un producte.
Aleshores, no sé si no serà el típic producte over-engineered,
o sigui, massa repensat, refregit, sobrecarregat, intentant solucionar coses que ningú.
Necessita i clarament no ha llançat un producte mínim viable,
sinó que ha llançat una cosa que és el producte...
Em sona, eh? No he tornat a parlar amb ell des del 2020.
Però no ho sé, tio. M'hauria de mirar molt més el producte i la meva primera
impressió va ser hòstia, s'haurà estat quatre anys fent el producte perfecte
que ell volia i a veure si ara no l'hi comprarà a ningú, perquè,
clarament només el necessita a ell d'aquesta manera.
Segur que hi ha gent a qui li pot encaixar, eh? Però dubto que tingui el tamany
d'una adopció en massa, d'acord?
La potencialitat de mercat aquesta, com per dir, sí, és el producte que tindrà
adopció en massa, perquè li veig força obstacles. Tant de bo estigui equivocat.
Però, bueno, d'altra banda també estem una miqueta sobresaturats de productes
com Chrome, Chrome, Ocean, Obsidian, Linear, Craft, etcètera, etcètera.
Sempre hi ha espai per un més, perquè si no Linear, doncs, no ho estaria petant
de la manera exagerada que ho està fent.
I de fet ahir se'ls va caure la web i gairebé no van poder treballar perquè
durant... Perdó, la web es va caure la plataforma.
Durant diverses hores, pel seu cinquè aniversari, doncs no van tenir serrai, saps?
Sempre hi ha espai per un més, però com t'ho diria? Potser el veig un producte massa treballat.
Poc invertible i... no ho sé, tio.
Jo no me l'acabo de creure. De fet, seré un... agafaré una adopció tardia, si es pot, val?
No crec que me'l fiqui ara, també perquè estic una miqueta...
Tinc encara les cicatrius emocionals d'haver hagut de fer una migració de gestió
de tasques de things a todo list.
M'han portat molta feina. De fet, encara no he migrat 100% les tasques i no
sé si estic preparat per canviar de paradigma i sobretot, sobretot no vull deixar
de fer servir Superhuman.
Vull dir, Noction Calendar mira, podria deixar-lo de fer servir.
Té una cosa que fa bé, que sempre ho dic que és bloquejar-te coses d'un calendari
a l'altre que és el que no fa Google Calendar.
Però Superhuman, tio, no el podria treure. Tu ho he vist, el podria treure.
Suposo que encara no he entrat tant en la dinàmica de fer les coses bé que em
sigui una cosa absolutament imprescindible. val?
No sé És un producte pels freelancers de Bali, si tu ja que ets una persona
molt plàstica en aquest sentit, que té ganes de dubtar aquestes coses noves, ho estàs dubtant,
et fa pensar que el recorregut que això pot tenir dintre d'una corporate és
el mateix futur que li auguro a una tonyina al mig del desert, o sigui, és res,
Les cooperacions del Marc,
Bueno, no sé, és el primer que s'ha de passar pel cafè, sí.
Saps de què coixeja aquest producte? exactament el que tu has dit de ser el
que volia construir aquest home sense pensar en quin és el,
recorregut o el cas de negoci o el cas d'ús que realment pot tenir això per fer,
algú extremadament monetitzable o algú que pugui créixer dintre
d'una gran corporació de la mateixa manera que si que veus l'estratègia de creixement
d'Slack o de Notion dintre d'una companyia té molt sentit aquest bottom-up en
el que diferents equips ho comencen a fer servir i llavors quan dos d'aquests
es solapen llavors ja parlen amb el tio que va dalt i li diu ei mira,
aquests dos l'estan fent servir i a partir d'aquí es va consolidant tot i és
com aquesta estratègia més pirata,
això no veig com creix de manera orgànica dins d'una companyia,
és exactament el que tu dius és un producte per tu,
però clar, quan estàs construint un bitusti sobre algú tan nicho no li veig
cap tipus de viràlia però també l'hauríem de provar, estem fent una miqueta
de criticar les obres des de la la barrera o de mirar els toros també des de des de l'ombra, però.
Però així com, per exemple, doncs Linear o Craft té aquest component de ei,
jo estic fent servir això si treballem junts l'has de fer servir també, val?
Vols veure la meva documentació? Doncs hòstia, doncs entra Craft,
o té un cert component de viralitat perquè si bé,
o sigui, pots enviar documentació a gent, però han d'entrar al teu portal per
veure-la, o inclús o exportes com a PDF, doncs, made with love,
with craft, saps? Les signatures i tot això.
Aquest és un producte cap a tu mateix, no? No té el component de col·laboració
de fer que gent, només per fer-lo servir i que treballen en el teu producte,
han de fer servir aquesta eina, no força la gent a fer servir aquesta eina,
perquè en realitat és el teu calendari,
el teu mail, les teves tasques, no?
Quan treguin segurament, i segur que ho trobaran, eh? Una part d'equips,
doncs aquí segur que té una part més de creixement.
No obstant, tampoc xutxaria els productes per la seva adopció en corporate.
No crec que Notion hagi crescut i arribat on és per haver entrat per corporate.
És aviat el contrari, que va entrar perquè segurament les opcions o el recorregut
que tenien les eines de documentació,
eren massa corporate i les startups necessitaven una cosa més flexible,
no voler fer servir Confluence, no voler fer servir altres eines de documentació,
les wikis, que sempre en parlem, les malogrades wikis.
Notion va donar aquest toc de, ei, és una eina que no és corporate,
que no fa tuf de gran corporació, et permet fer coses en start-up sense gaire
instal·lació sense cost de canvi és molt flexible,
et permet fer un all-in-one, et permet ser completament caòtic i anàrquic com
a les primeres fases de les empreses que estan començant a néixer,
i no et requereix permissos rols, visibilitat saps tota aquesta.
Porqueria administrativa que et requerien les altres eines més corporatives.
I aquestes jo crec que per això, vull dir, que ho miraria des de l'òptica de,
és que, bueno, si li serveix a les startups. Jo crec que aquest està un pas enrere.
O sigui, de moment és una eina a títol personal i crec que 100% B2C,
segurament se n'adonaran, com a totes les startups els passa,
que el B2B, des on està la pasta, on està el creixement, on està l'adopció de les coses, i,
de moment començaran així i apa, saps?
I fins que puguin tirar i fins que se'ls acabi la pasta, llavors diran hòstia,
hem trobat el ninxul en el bit tu havien trobat aquesta escletxa després de
quatre anys més de pivotatge.
Crec que és el que passarà. Vinga, vai, què més tenim a la bossa de correu?
Doncs jo això, jo havia portat també la caiguda de Linear d'ahir que va ser com bastant desastrosa,
o sigui, un producte que ha tingut una adopció o sigui, nosaltres vam ser bastant
early adopters de Linear ja fa més d'un any i mig que vam deixar de fer servir
Basecamp vam deixar de fer servir.
Els projectes de GitHub per passar-ho tot a línies la veritat és que l'experiència,
és meravellosa, és d'aquests productes que dius, només estan anant cap a millor
no ha donat cap pas en fals,
i sembla que està fent o sigui, fa que l'experiència de treballar en projectes de software sigui.
Molt i molt...
Et dóna cert plaer. N'explico. Nosaltres sempre havíem fet servir Basecamp per
la part de gestió d'equips i de comunicació i tot això, però ho fèiem servir
per principis, no perquè fos un bon producte.
Linear, tot i que no es dedica a la part de comunicació i no és potser la part
que pitjor té resolta, pots fer-ho.
La veritat, pots fer-ho i ho gestiona força bé.
Però tota la part de la integració amb GitHub, tota la part de l'automatització
de tasques, els templates, el tipus de projectes, està molt pensat com desenvoluparia
o com dissenyaria i crearia un producte,
un desenvolupador de software per treballar projectes en equip, no?
I crec que l'estan clavant, la veritat. La tecnologia funciona molt bé,
és molt ràpid, la corba d'aprenentatge és relativament poc pronunciada,
però ahir van complir cinc anys i va deixar a mig internet o sigui,
a totes les empreses que ho fan servir sense poder treballar, saps?
Aleshores, bueno, simplement era comentar l'anècdota no sé, des d'aquí recomanar
a tothom que pugui que li foti un vistar a sua Lineart perquè és una eina meravellosa
i el que regenta tantes coses,
doncs al contrari enviar bastant amor a la gent de Lineart perquè està fent
una feina excel·lent al seu fundador el Carri, que és.
Finlandès, finès Fines és l'idioma, crec, finlandès és l'anglantil·lici.
Posa coses molt interessants a Twitter, el seu CTO, el Tuomas també,
són gent que té un cap interessant i sobretot que desafien força coses del pensament
convencional de Silicon Valley, d'allò de dir, hòstia.
Desenvolupar coses perquè sí, molts experiments i el fail fast,
fail off, fent totes aquestes merdes, no són d'això, tot i que han aixecat un
futi més de pasta, però l'han aixecat potser més en el moment de dir és que
ja tenim moltíssims clients de pagament.
No és un producte promès.
Tu el fas servir o no? El fas servir en línia? No, jo sóc un fiel usuari als projectes de GitHub.
Val, hòstia, és que realment quan proves aquesta,
droga i comences a veure que, hòstia, realment, quan algú fa una pull request,
aleshores tens l'automatització creada en GitHub, aquí també et canvia la targeta
automàticament d'un lloc que l'altre, quan ja fas el deploy de totes aquelles coses, t'esmou a,
la columna de desplegat, no sé, la veritat són certes coses que a mi m'agraden
bastant i el nostre equip l'hem adoptat per tot.
De fet, a l'empresa el fem servir no només pels projectes, si tenim un línier,
seria com un projecte per cada projecte, però també fem servir,
jo què sé, per totes les discussions de l'empresa, per tot el...
Inclús la part comercial, els contractes, com està el pipeline de ventes,
l'hem passat tot allà, el pipeline també de convidats del podcast,
les tasques administratives, què més, tio?
Realment hem passat tota la gestió de l'empresa ara, podria dir que tot, tot, tot es fa a l'Inner.
Els estimates, o sigui, les propostes comercials també es fan des d'allà.
Com que té tot un mòdul de gestió d'estimacions de tasques, doncs clar,
tu ja crees les tasques, les estimes allà, després ho exportes i ens serveix
per posar-ho a les propostes comercials que fem amb Mars Base perquè totalment
tenim les tasques allà creades.
Hòstia, la veritat és que és un producte molt i molt complet i des d'aquí animar
l'audiència que el provi o que ens converteixin les seves experiències en línier
perquè segur que hi ha molta gent que ens escolta que el fa servir.
Sí, i Àlex, no pensis que venim aquí, que tu dius, la crítica és de la barrera
i tot el contrari ojalà hagués muntat jo Amy.Somalia el que passa és que bueno,
crec que ja hem dit tot el que ens agrada però també.
Intentem buscar com aquest punt crític per anar donant una mica de polèmica
però sense maldat, ja ho saps Mira, això és un bon punt ahir em vaig veure amb l'Ignacio Arriaga,
el fundador de Cumbamail no sé si el coneixes que posa uns fils a Twitter força
interessants de temes tassats cada divendres i vam tenir una conversa molt interessant
en el respecte de que fan falta menys empreses.
O sigui, que hi ha moltes empreses, n'hi ha potser massa, que fan exactament el mateix,
i és la mentalitat aquesta de botiguer, que és com,
bueno, jo vaig a crear la meva empresa sense fer una miqueta la validació de
mercat o creient-me que la meva idea serà molt millor que la que hagi pogut
tenir totes les altres persones de la humanitat i jo seré la persona que realment
executarà i crearà una eina al calendari que serà molt millor.
O sigui, tots aquests deliris de grandesa dins del món de l'Startup cansen força.
Aleshores, també acaben creant tota aquesta capa, aquesta pàtina de superficialitat
que tenen totes les empreses perquè,
en realitat, han de caure en el circ aquest d'haver de vendre's,
com no, nosaltres som l'eina número 1 de no sé què, no sé quantos, i tot ens va superbé,
i som molt guais, i de cop i volta, al cap de 3 anys o 4, xapen perquè no han
aconseguit suficients clients, no?
Vam comentar, a veure si estàs d'acord amb això, que les start-ups estan passant bastant de moda.
Jo estic d'acord i crec que inclús era necessari que ja hi hagués una miqueta
més d'aquesta temporada de vaques flaques, en què ja no qualsevol persona amb
un PowerPoint o amb un MVP,
aixecar pasta i pot començar la seva empresa i anar sobrevint,
passant per incubadores, acceleradores, subvencions.
Beques, que és business angels aficionats barra crowdcubes que al final t'acaben
donant més vida de la que hauria de tenir una empresa normal i haver de malviure
durant vuit anys per intentar crear una empresa que ja existeix en el mercat
i que té zero valor diferenciador.
Evidentment tothom té el seu dret a intentar-ho i a poder crear la seva empresa,
però quan afegis el zero valor al mercat tampoc t'esperis que t'inverteixi en
Driessen Horowitz i que tinguis 100 milions d'usuaris.
No sé fins a quin punt la narrativa aquesta de tu pots ser el teu propi jefe i tal,
doncs ja s'ha acabat i ara estem veient més una normalització del que dirien
els amics liberals una correcció de mercat,
no una normalització del mercat de la feina del mercat laboral dient que,
hòstia, potser ja crear empreses no és la solució per a tothom si no tornem
a una època en la que que només certa gent pararà parada,
podrà fer-ho, i cada cop serà més difícil. Però són cicles, eh?
També crec que això durant dos o tres anys era així, i d'aquí tres o quatre
tornarem a estar on estàvem fa... no fa gaire.
O sigui, jo estic molt d'acord amb el que dius al principi, no sé si tant amb
el que dius al final, fixa't.
Amb els 3 o 4 anys estarem igual que fins ara. I per què t'ho dic?
Perquè més que el fet que només uns pocs privilegiats ho puguin fer,
jo això ho veig més com un cicle d'adopció social.
Saps això que sempre expliquem de l'abisme, del crossing the chasm? Sí.
Una mica semblant, però amb un fenomen social. I això et porta a pensar en aquesta
idea, quan a Rockefeller li... El tio de les sabates, la idea que estava invertint
en bolsa, que va dir, tio, ara és el moment de vendre-ho tot.
És el concepte aquest de que quan la teva mare et parla del bitcoin,
no? això no només succeeix en productes i de la mateixa manera que,
jo què sé, si tu fa un any i mig ja estaves jugant amb GPT-3 i resulta que ara
tothom sap el que és xat GPT,
aquestes corbes al principi retornen molt és on estan pràcticament guardat tot
el valor i té certa validesa social al principi quan un moviment hi ha poca
gent implicada però quan la corba ja arriba a la gran massa,
òbviament tots els retorns estan esgotats.
Llavors, això també funciona amb aquests fenòmens socials. Exemple.
Mítica idea que ve de Silicon Valley amb un vol directe a San Francisco, Barcelona, eh?
Que diu, hosti, no, tu no facis entrevistes a clients, no pensis en el que vol
la gent, tu crea el teu producte, el que solventa el teu problema i com la resta ja vindrà.
If you build it, they will come, no? Que és la frase que deies.
Sí, aquesta idea, aquesta, exacte. Si tu ho construeixes i no ho vens,
resulta que no vindrà ningú. Ningú vindrà, ningú.
Llavors, això al principi tenia cert sentit perquè quan hi havia 3 productes
a internet, home, potser sí
que del com, perquè com que només n'hi havia 3, potser anant a mirar un.
Però ara que n'hi ha 3 trillons, és molt difícil que vinguin.
Per tant, és un model que s'ha esgotat.
Llavors, estic d'acord amb tu que aquests cicles d'adopció de producte també
passen amb fenòmens socials.
O sigui, al principi sí que és veritat que si tu el construeixes ja vindran,
estic d'acord, i que si tu construeixes la cosa que solventa el teu problema,
segur que també solventarà el problema d'algú altre.
El que passa és que quan hi ha 400.000 tios construint sobre el mateix problema.
Home, doncs es fa difícil que la gent vingui i et descobreixi per si mateix.
I per això cada vegada més aquesta corba al principi tenia molts retorns guardats
i realment hi havia molt valor allà sota, però ara ja està esgotadíssima, no? no?
Vull dir, és com la persona que en el 2000, ara no recordo quan era,
s'acaba a ser el 2018 o així, va comprar bitcoin a 16.000 pavos. Jo.
Ah, 18.000.
Molt bé, molt bé, doncs,
Aquí l'Àlex, en el seu paper de late adopter, va apagar el pato de tots els
que van anar comprant abans.
Segur que amb això hi ha exemples per avorrir. Però és aquesta idea que sí que
estic d'acord que l'espai digital ara ja s'ha democratitzat d'una manera que
sembla que tothom hi pugui accedir i llavors el fet que tothom hi pugui accedir
vol dir que menys que potser no hi estaven preparades o que no tenien el coneixement per fer-ho,
s'hi han posat i li han començat a explicar a Rockefeller des del drapet de
les sabates que estan invertint en bolsa.
És una bona reflexió i comparteixo també, mira, hi ha un projecte que s'ha creat
aquí a Madrid que és del Miguel Ángel.
Díaz Ferreira, si no recordo malament el nom, que havia estat el fundador de
Red Karaoke, havia treballat a Yahoo i tal, vull dir, és una persona molt interessant,
si la seguiu per Twitter, que ha creat el Startups Institute Institute, val?
No tinc una opinió formal al respecte sobre una mena d'NBA potser no és la paràgola
perquè tampoc competeix amb els NBAs,
però sí que és una formació de sis mesos per gent que vulgui crear el seu propi negoci,
és més una formació orientada a gent que ja ha treballat en el món corporate
i vulgui reinventar-se, vulgui deixar de treballar per HP per Volkswagen o per Fluidna i digui,
doncs ara ja tinc tots aquests coneixements de gestió de gent,
de gestió de pressupostos, d'estructura, de processos, doncs vaig ara a crear la meva empresa.
No sé fins a quin punt això es pot ensenyar. Realment tinc molta curiositat
per saber com va, perquè una de les coses que et dona l'entorn corporatiu és
el no saber navegar la incertesa.
Aleshores, tot el que és crear una start-up des del principi,
no sé, inclús no una start-up, inclús una empresa relativament tan petit com
podria ser la nostra, naveguem amb la incertesa de manera constant.
O sigui, tu li pots posar processos a tot el que tu vulguis i sí,
t'ajuda, però vas passant de pantalla
i cada pantalla nova és com t'has d'adaptar a dir, i això com es fa?
I ara com fem, no sé, saps? Les adaptacions al GDPR.
I ara com fem, doncs, hòstia, la gestió d'impagaments.
I ara com fem fitxar perfils que no són són els que fitxem sempre.
Posar una capa intermitja de management.
Tenir massa caixa, com ho gestiones? Què fas amb aquests recursos, no?
Hòstia, totes aquestes coses, no sé realment si es poden ensenyar o no i també
convidar una miqueta el debat obert.
Engaixar-ho aquí, si vols, un malo obert, de dir es pot ensenyar o no es pot
ensenyar l'art de crear una empresa des de zero.
Digue-m'ho tu, que tu ja ho has fet diverses vegades, perquè jo només n'he creat
una i de moment ens ha sortit bé, però tinc tinc més la potra del principiant que res, però.
Clar, fa falta aquest perfil, el que havíem comentat més d'una vegada,
el perfil del Firestarter,
que probablement tu n'ets un d'ells, però hi ha gent molt famosa,
Nacho González Barros i tal, que són gent que es dedica a crear empreses,
que estan allà fins a l'any 5, quan treuen una miqueta de Product Market Fit
i comencen a agafar una miqueta d'escala i ja tenen carada la ronda per créixer més i passar dels 40,
treballadors, doncs ja diuen, això ja no és per mi, me'n vaig a crear la següent empresa, no?
I això, aquest perfil, no és precisament el que ve de les grans corporacions.
Aquí tens un bon punt. Jo he sigut víctima d'això, eh? Mira,
el concepte aquest de que quan estàs començant a escalar una mica i comences
a fitxar, però segueixes tenint una empresa petita, eh?
Vull dir, estem parlant que tens entre, jo què sé, m'ho invento,
eh? Vull dir, tens entre 7 i 15 treballadors.
I ja comences com a escalar una mica el teu negoci i dius, hosti, això funciona, tal.
I ja tens com aquesta idea de contractar algú que ve d'Enterprise i que té molt
coneixement vertical sobre alguna cosa.
És a dir, m'ho invento, ets el founder de Rabbit, te'n recordes?
Sí, sí, sí, l'amogut d'aquella... Sí, exacte, l'amogut d'aquella d'intel·ligència artificial.
I dius, oh, mira, ara que el negoci comença a escalar una mica,
no sé per què t'he ficat aquest exemple, m'ha vingut al cap.
Fixaré com el director de producte d'HP perquè això també és hardware i no què
sé, i tu lligo amb la teva analogia d'HP.
Aquell senyor vellà es presenta amb un maletí de pell,
amb unes sabates d'aquestes de xarulet de no sé què i una corbeteta i el primer
que pregunta és on està la meva secretària és aquesta idea que és gent que ha crescut.
I ha treballat sempre en un entorn de confort i d'una estructura al seu voltant
perquè ell pogués treballar molt bèstia.
El problema és que quan aquesta persona la treus d'aquell entorn,
és com literalment agafes un tigre de bengala del zoo de Barcelona i el fots al mig de la selva.
Aquell tigre se'l menjarà una gazela, literalment, perquè és inútil, no sap fer res.
Sí, tio, aquell tigre no sap fer res, perquè a un tigre, que és com l'animal
més salvatge que pots trobar-te, no?
Que dius, hòstia, és el primer que veus allò al mig de la selva,
ja pots començar a córrer, però, a veure, xato, els que estan allà al zoo estan
més avançats que un bulldog francès.
Si allò ho fots en un entorn salvatge, és a dir, si agafes el tio d'HP i el
fots a una companyia de deu empleats, és que se sentirà despullat,
no sabrà què fer, és a dir, que se'l menjaran el primer dia i és normal.
Llavors, no dic que aquella persona no sigui vàlida o sigui estúpida o ni molt, no, no, ni molt menys.
Simplement dic que ha viscut una realitat que hagués mai havia sigut la seva,
i en el moment en què li han tret les rodes de darrere de la bici,
diu hòstia tio, això ja no s'aguanta més, saps?
Segurament aquell tio anava molt ràpid amb rodetes però en el moment que li
han tret les rodetes, ha dit hòstia...
Però com s'explica aleshores el fet que algunes de les grans start-ups famoses i tot això, venen de.
Gent que sí, que ha passat per incorporació, ha estat no sé quants anys a tal
empresa, i tal empresa, i tal empresa però no són gent jove, eh?
Generalment no són gent jove, són gent ja és més el el que porta tants anys
a Salesforce i aconsegueix crear, o sigui, deixa Salesforce i aconsegueix crear una empresa.
Serà pels cofundadors, entenc, no ho sé, és una cosa que potser podríem deixar
per un altre episodi, que a més avui ens estem allargant molt,
però es veu força aquest cas de persona que porta 20 anys a HP,
és que sempre dic HP perquè em ve al cap, no per res en concret, però posa-li...
Esclar, tampoc... I a Espanya es dona molt poc, si no diria res en fer alguna altra merda similar.
Però jo què sé, doncs als Estats Units, una persona que porta 15 anys fent producte
General Electric i de cop i volta agafa un equipet i diu,
vaig a crear una empresa i li acaba sortint bé.
Això és la part que no acabo d'entendre de per què funciona.
Segurament és per fitxar gent, acaben replicant un departament que ja tenien
a la presa, perquè generalment se'n van amb 3 o 4 persones amb les que ja treballaven.
I aleshores potser això els dona una miqueta el recorregut aquest de dir Mira,
jo agafo la gent, si jo era vivir de producte, doncs agafo el dissenyador o
la dissenyadora que m'agradava, dos o tres programadors, programadores,
etcètera, i aquest grup de 5-10 persones són el meu equip inicial.
Tinc molta pasta inicial on puc aixecar gent del meu entorn,
i vaig tirant, però ja construeixo alguna cosa que ve des de la necessitat interna
de l'empresa i l'empresa no ho farà mai.
L'empresa com a tal booking.com no volia fer B2B i aleshores Javi Suárez i companyia
van dir ja el farem nosaltres el B2B el farem i es dirà Travel Perk,
doncs aquest tipus d'exemple no ho sé, jo és una cosa que em dóna que pensar,
generalment també és veritat que la gent que vol sortir de corporate i vol ficar-se en l'empresa,
solen triomfar basada en dades al bulto completament i zero dades que recolzin la meva.
Proposta és que si ja tenen el producte pensat els va molt millor que els que
diuen, deixo la feina corporativa perquè no sé què,
perquè vull provar el món de les start-ups aquests, sense tenir clar què volen
fer, es foten les hòsties al·lucinants i és donar una,
responsabilitat categòrica però bueno.
Sí, el per què a una una persona que ve de corporate i li funciona muntar una
startup, donen per un episodi sencer.
Aquest es podria fer. Que parlant d'episodis, avui hauríem de parlar del nou
òrder mundial, eh? Recordes això o no?
Doncs, mira, serà un altre dia, què vols que et digui? Perquè ja porten molta
xapa i avui no dona. A més, jo no tinc ni idea.
Tu pensaves que era una cosa que havia portat jo, però jo crec que l'havies
comandat tu, el nou òrder mundial.
És que jo per la nit d'ahir vaig estar investigant una mica sobre el nou ordre
mundial i és interessant,
Però era el de si creiem en les conspiranoies o no, si té sentit del club Bilderberg
i els Illuminati i tot això, o no? Sí.
És que no acabo de recordar quin episodi era aquest. El teníem apuntat allà
des de Déu sap quan, saps?
Sí, això ho vam dir en un episodi fa molt temps. I vam dir, ui,
d'això n'hem de fer un de sencer. I en teoria era avui.
Però és que... Doncs mira, serà un altre dia.
Serà un altre dia. Serà un altre dia. És interessant el tema, eh?
Dona per un episodi s'ha d'anar per un altre dia perquè Marc com diria molt
la gent aquesta que és tan conspiranoica perquè a ells no els interessa que
ho sàpigues a ells no els interessa que en parlis.
Ells, sempre ells és que tot el que olora una mica conspiranoia em té el cor
guanyat ja, o sigui tu a mi Àlex dona un episodi conspiranoic i ja està,
o sigui ja tens com tota la maquinària del Marc funcionant en l'aprenentatge
d'aquell episodi Has seguit la teoria.
És que, a més, n'hi ha de molt bones.
Vull dir, evidentment, la gent es queda amb els terraplanistes,
però més enllà d'aquests tarats hi ha teories molt, molt, molt bones.
A mi, tira, quina és la teva preferida? La meva preferida és la de els ocells
no existeixen. Tots són drons.
Saps? Són drons del Pentàgon i els ocells són fake. O sigui,
no, no existeixen. Aquesta és boníssima, tio. La trobo increïble.
Quina és la teva preferida? Després d'haver llegit molt sobre aquesta,
et dóns compte que estava la del QAnon, la del Pizzagate, els ocells,
que si els polítics són rèptils. O sigui, hi ha mil.
Reptilianos, boníssim. Hi ha mil.
Però aquesta, la del New World Order, és la mare de les teories conspiranoiques. És la mare.
Té una quantitat de coses. Riu-te tu de si Epstein, que si els aliens estan per aquí.
Bueno, si aquesta té absolutament de tot, però saps què passa amb el tema de les teories aquestes?
En un món on tens com infinita generació d'informació pots trobar confirmació
per qualsevol argument és que pots crear-te la que tu vulguis i això sabem que
és un fenomen que només anirà més per tant,
si vols, en podem parlar d'un altre dia dona per un episodi sencer Doncs vinga,
ens deixem aquí i la setmana que ve parlem del nou òrder mundial.