Et sento pristí.
Això és bo, Àlex. Això és bo.
M'has agafat el contra peu avui.
Aquest horari no va amb mi.
Si me l'has canviat tu, cabron.
No, ja, ja, però és l'hora de...
És que l'hora de la ciutat, home, estem gravant, l'hora de la ciutat.
Tu fas mitjada, tio?
No, jo tinc bioritmes canviants durant el dia.
Val. O sigui, el teu cos fa mitjada però tu no el deixes.
Bueno, o sigui, el meu cos...
El teu cervell intenta fer mitjades a aquesta hora.
Sí, diguem que es posa en un mode de...
Saps com el cotxe, que tens varios, tens l'Sport, l'Efficient...
Es posa en un mode d'eficiència.
Bàsicament intenta minimitzar el consum de recursos a aquesta hora.
I això afecta posar la meva productivitat.
Però un cop si ho saps i gestiones una mica els teus bioritmes,
la vida és una mica més fàcil, perquè ja saps que és el que fas.
Perquè ja saps quina tasca et toca fer en cada moment del dia.
O sigui, per exemple, jo sé que ara és la meva hora de fer coses inútils
o que requereixen poca càrrega cognitiva.
Et dic, exemple, contestar correus.
Jo contesto correus a aquesta hora, generalment.
Si tu veus que tots els musculs s'envien entre dos i mitja i quatre,
és bàsicament perquè aquesta hora és l'hora de la ciutat del cervell.
Exacte. Llavors, contesto correus.
És perquè vagi com allò de programar envió i enviar aquella hora.
No, no, no, no. És perquè el meu cap no dona permís.
Però en canvi, en canvi, dius, hòstia, a les deu del matí podria contestar correus?
Llavors la resposta és sí, però podria fer coses de més al rendiment,
perquè el meu cervell ja està en el seu moment.
Llavors has d'entendre com aquests bioritmes i els adaptes.
Tu t'adaptes o no als bioritmes?
No, absolutament no.
Abans ho feia quan vivia sol i aleshores podia llevar-me a les deu i mitja,
a les 11 del matí, perquè jo sabia que abans d'aquella hora no soc productiu.
A part, si em llevava abans d'això, em generava una certa ansietat.
La nit anterior no dormia i per tant,
acabava sent pitjor perquè patia d'insomni tota la nit.
I vaig decidir que per religió no em posaria mai reunions abans a les deu i mitja del matí.
Ara tinc una altra realitat, no?
Però allò, haver fet allò durant tant de temps,
em va permetre acabar l'insomni i ja no en tinc.
Vaig estar quasi deu anys no allavant-me abans a les deu del matí
i miraculosament m'ha marxat l'insomni.
Ara puc llevar-me tranquil·lament a les vuit del matí, no passa res,
i no tinc ansietat la nit anterior.
I... però no faig això i ho potser hauria de fer,
perquè és veritat que jo també tinc els bioritmes aquests que després de l'hora
de dinar, doncs ostres, costa a mi, no obstant,
potser per la naturalesa de les coses que faig no tinc reunions a les quals jo
no hagi d'estar massa actiu.
És a dir, sempre soc part cantant a les reunions que faig.
Rarament estic deu i en reunions o en reunions aquestes de deu persones i tot això
no en tinc pràcticament mai i per això no ho costa tant.
Ara bé, he de dir que de vegades amb algun podcast he estat a punt de subar-me,
però no d'aquests, algun podcast en què potser hi havia dos o tres persones
parlant i dir ostres, quin rotllo, fil i gust, aquest ostres,
no aguanto gens la conversa, a persones les tres o les quatre i m'estaven
innaçant que flipes i dir bueno, està de punt de dormir-me'n algun cop.
És que el meu cos és superdependent dels estímuls externs.
O sigui, jo, per exemple, no em sé dormir si no estic al llit, per exemple,
o potser no puc cagar fora de casa.
Ha d'entendre com el lloc.
Què passa? És veritat, tio.
Ha d'estar al context ben situat.
Exacte. Si no està contextualitzat té problemes per adaptar-se.
Llavors, clar, em pot entrar molta soneta en aquesta hora, però si no veu un lloc clar
i molt evident per estirar-se amb el seu coixinet i quan veu que no té els recursos,
doncs diu, bueno, posem el modo a horror i aleshores estic en modo a estalvi.
I clar, ara m'estàs demanant una tasca molt demandant cognitivament,
que és el podcast, perquè t'he d'estar al teu nivell, que és complicat.
I ho estàs fent en una hora.
O sigui, bàsicament estàs jugant.
Tio, ara et pots pixar sobre meu si vols, em pots torejar,
pots fer el que vulguis amb mi.
Podcast de migdiada, avui ja tenim títol per l'episodi.
Abans de començar, tot això jo no me'n recordo de què parlem.
No, sí que te'n recordes, no és de migdiada.
És molt important que no sigui de migdiada,
perquè per una vegada que parlem d'alguna cosa que algú ens demana
és important que ho fem bé, Àlex.
Hem de treure el millor de nosaltres.
Per tant, oblidem-nos que són les 3 i 47 i concentrem-nos.
Està venint son, ja? Però vinga.
Això és duríssim.
Vinga, fol·li la campana.
Anem a donar context.
Tots recordarem el bo d'en Martí.
El Martí és el nostre cosí germà de la podcast La nova mobilitat,
del qual l'episodi de la setmana anterior
el vam publicar en el nostre feed perquè vam aparèixer,
perquè ens vam convidar,
perquè ells creien que sabíem una cosa o dues
d'intel·ligència artificial
i de com això podia conjugar dintre dels cotxes.
Però bueno, al final vam acabar parlant en el seu podcast
d'un Mercedes t'havia de dir la recepta de cuina
mentre tornaves cap a casa.
Vam dibagar, com fem aquí, pobra,
jo crec que li vam dilapidar i dinamitar absolutament el podcast.
El tio tenia un guió del qual li vien 7 o 8 punts
i vam tocar el primer.
Vam explicar-te un xist de l'Eugenio.
Imagina't.
En dues hores i quart.
Vull dir, hem estat dues hores i quart per fer un punt.
Però bueno.
I més important, van ser dues hores i quart.
En una hora que, hòstia, si vols jugar amb mi
i me les vols fer passar reputes,
aquella és l'hora, perquè em van fotre gravar
a les 9 i mitja de la nit.
Tu ja estaries dormint a aquesta hora.
Sí, clar, clar.
Et pots trobar les restes del Marc a aquella hora,
però no està ell sencer, compost.
Jo et vaig veure molt sencer, eh?
Et vaig veure molt sencer i molt engrescat
i eres tu el que tiraves del carro, vull dir que...
Clar, és que arriba un punt que ja, bueno,
també si em parles de cotxes, jo anava una mica ensigalat.
Estava content.
Però bueno, en fi.
El Martí em va escriure l'altre dia, de vacances,
perquè el Martí és un tio inquiet.
Ell estava de vacances, jo no.
Però crec que estava treballant ell més que jo,
perquè estava llegint uns posts a LinkedIn
i no sé quines coses mai que estava fent.
I tenia molta curiositat pel tema del prompt engineering.
No sé com es diu això en català, Alex, sisplau.
Tu ets l'home dels catalanismes.
Sí, però no a les 3.50, saps?
No a 10 minuts al quadre de tarda.
Clar, el prompt...
Ostres, que seria una paraula que està com entre
recepta i sol·licitud, saps?
Vull dir, ha d'estar allà.
No m'he posat mai a traduir-la, tampoc, però...
Però crec que ha d'estar per allà.
Però és competició, no?
Jo crec que és d'aquelles coses
que tradueix millor si li canvis totalment el context.
Jo aquí li diria com enginyeria de terminal.
Mira el que et dic.
No pot ser una traducció literal.
No, no.
Pot ser, pot ser.
Bueno, instrucció.
És que és instrucció, petició...
Sí, sí, sí.
Està allà, està allà.
Sigui com sigui, prompt engineering,
tots ens hem entès.
Parafrasejo una mica el que em va escriure.
Em diu, tu què hi entens?
Ja, comencem malament.
Si el mail pressuposa que jo hi entenc
és que tot va malament.
Però bueno, diguem que aquest home ens té
amb molt bona consideració per algun motiu.
Fins i tot després del podcast.
Fins i tot després d'haver passat pel seu podcast.
Exacte.
I demostrar que no sabíem res.
Això és surreal.
En fi.
Diu...
Exactament el que diu és que
entenc que l'enginyeria d'alguna manera
s'està movent des d'un plànol
més cartesíac, és el que tenim avui.
És a dir, tu avui li poses un if, un for,
o un els, i si ho repliques 37 vegades,
tindràs 37 vegades
el mateix resultat,
perquè és algo extremadament determinista.
Però en canvi, ell em diu,
hòstia, això sembla com que està canviant
perquè el fet
que la intel·ligència artificial,
sigui com aquesta caixa negra
on no saps el que passa,
és un model totalment indeterminista, o sigui, jo puc ficar-li
el mateix prompt que tu, Àlex,
i podem obtenir respostes diferents
depenent també del context que tingui,
com ha estat entrenat el model, bla, bla, bla, bla, bla.
Sembla...
Ell em posa com aquest exemple
que sembla com si fos un exercici
de redacció del col·le, que és molt interessant, no?
Perquè al final
no t'has d'estudiar un llenguatge,
perquè, a més, treballar amb intel·ligència artificial
em recorda més a com ensinistrar un gos.
No sé si a tu ressona una mica la idea,
però crec que
programar s'assembla més
a llegir-te el manual d'instruccions d'una rentadora
i treballar amb intel·ligència artificial
és més com
un domador de lleons o un senyor
que treballa al circ.
Llavors, ell
ho porta una mica més enllà,
perquè jo li vaig dir, desenvolupa la idea,
sisplau, i em va dir
que si fem un capítol,
estaria bé que parléssim de
en quin moment es barreja la tècnica
i la ciència en l'art de la programació.
I és molt interessant,
perquè, a més, jo fa temps, ara, Alex,
que el vinc perseguint perquè li vull dir
que començaré
un grau o un màster, això encara no ho estic
pensant,
en humanitats.
I podem entrar un altre dia
en un màster en humanitats, però potser també
és un bon moment per parlar-ne
i entendre com a dia d'avui
quina és la formació perfecta
per un programador. I potser
jo t'he fet la introducció, però com que tu ets l'home
que fitxa programadors
i que treballa més amb ells que jo,
potser em podries donar una millor resposta.
No ho sé.
Per posar en context, potser explicar que és
el prompt engineering per a la gent que no...
Sí, evidentment, la gent que hi ha tècnica que està ficada
i no, però el prompt engineering
per a la gent no tan avasada amb això és
com
dissenyar les instruccions
que li dones a les
eines com ChatGPT,
per fer un llenguatge
accessible. És això, no? Totes aquestes eines
d'intel·ligència artificial que
la seva condició d'entrada és que tu li posis
un text d'escrivint què és el que vols, ja sigui
mitjor ni per imatges o ChatGPT per
text i conversa,
doncs la línia d'entrada és un prompt.
És el que diem, que pot ser
una instrucció perquè ens en tanquem.
Aquesta instrucció pot ser tan complexa
com tu vulguis i de fet
tots aquests flipats de la vida
que a Twitter es dediquen a fer fills
explicant les deu
aplicacions que han sortit avui d'intel·ligència
artificial sense les quals no pots viure, doncs
han anat una miqueta, com se'n diuen
angleses, han anat stabbing in the dark,
apunyalant a fosques, perquè
anaven descobrint poques coses a base
de prova i error i algunes en veritat i algunes no,
sobre com anaven a això, però
està bé perquè al final han d'intentar
arrascar feina d'algun lloc.
Però parlant una miqueta
més en sèrio, clar,
jo ara porto, bueno,
no fa un any, però bueno,
és igual, digue-li mitjan
en sèrio, allò que el faig servir cada dia.
Vaig dir des del gener que
ChatGPT el faig servir
cada dia,
per anar a sèria de coses.
I què passa? Com dius tu?
Jo sí que estic d'acord amb el tema aquest
que s'assembla més a entrenar
un gos, a mi m'havia vingut una altra similitud,
no la d'un gos, crec que és més
similar a la d'un criu, si tu vols,
o potser una persona que està
començant, o sigui un aprenent de la teva feina.
És a dir, quan jo estava començant a
soldar circuits
en una fàbrica de
terrassa on vaig fer una de les meves pràctiques,
allà m'explicaven coses
i m'ho havien d'explicar tres o quatre cops, una
perquè jo soc una miqueta curtet i dos perquè els jefes que tenien
eren autènticament subnormals.
I els no s'havien d'explicar, és la típica persona que dona instrucció
completament confosa,
oberta, i cada cop que li
preguntaves t'ho deia d'una manera diferent.
Per tant, un dels conceptes interessants
del prompt engineering és que si tu fas
la pregunta equivocada
rebràs una resposta equivocada.
Aleshores, no és tant de com afinar,
crec que una
de les primeres coses que potser hauríem de tractar
si tu vols, que és que amb intel·ligència artificial
no és tant com afinar per tenir el resultat
més por, sinó de com eliminar
el que se'n diu les al·lucinacions.
Que és el d'allò, és aquell efecte de quan tu li
preguntes una cosa i s'ho inventa directament,
que si tu no ho saps, doncs et pot colar un gol per l'escaire.
Que és el que ens va passar
en aquell episodi que jo vaig buscar en directe
el de parlenç de foc a terra, i ens deia que foc a terra
era un episodi, ahir era un programa
de ràdio, de Catalunya Ràdio, presentat per Toni Clapés,
que anava sobre la casta
política Espanya, no ho sé, coses així.
I després l'anaves corregint i t'anaves explicant altres coses.
Per què? Perquè probablement no estaven
fent la pregunta adequada. Estaven
preguntant coses que estaven fora del seu abast, i per tant
com que allò està optimitzat per donar-te
una resposta conversacional,
no una resposta fàctica,
aleshores, te diu no, jo et vull donar
una conversa. I aleshores això,
com a conversa, cola.
Sí, però tu mires la veracitat
de les afirmacions que estic fent
i no cola.
Recullo una miqueta de fil
per tornar enrere al que dèiem
el prompt engineering. Aleshores, què passa?
S'ha anat descobrint a poc a poc, perquè tampoc
la gent que ha publicat aquests
els llenguatges
de models amplis, no sé com
traduir-ho en català,
large language models,
tampoc s'hi ho han posat en públic,
però no han donat gaire les instruccions.
Han donat el disclaimer de, per exemple,
el xatxipiti, que només està entrenat amb dades
fins a 2021, que no té accés a internet,
per tant no pot buscar coses que
potser no estigui ni entrenada del coneixement
que té i que ocasionalment et pot
donar dades incorrectes.
Però no t'han donat, o no ens han donat
els usuaris una guia de, ei, si tu vols
preguntar coses s'ha de fer així, així, així
i tens aquests paràmetres, i pots afinar-ho
així i tal. No, ho hem,
per mi una de les parts boniques de tot això
és que ho hem hagut d'anar descobrint,
i aleshores per mi, ara si vols
entrem al tema, però se sembla més
agafar una persona en pràctiques
que té molt poc
coneixement o té zero background
del que tu vols fer,
però és extremadament
eficient fent les coses.
I per això tu li pots
posar a escriure-me
un post per un blog
d'Inbound Marketing
i tal genera. Però clar, tu diràs
hòstia, això no em serveixi, és no clar,
no li has dit la teva empresa que es dedica,
quin és el teu target user,
quin és el to que vols que utilitzi,
quin és el número de paraules,
o sigui, la llargada del post,
quina intenció de tenir,
no ho sé, saps-ho,
quin nivell de coneixement has de demostrar
si té un call to action o no té un call to action,
si ha de mencionar
algunes empreses o no, si té una estratègia
de link building o no,
d'aquest tipus de coses.
Si tu li dius prompt bàsic seria
escriure una entrada a blog sobre Inbound Marketing,
et farà una entrada a blog sobre Inbound Marketing,
però és el que dius tu, tu li preguntes exactament
al mateix i segurament a tu te n'escriurà
una altra. Per què?
Perquè el que fa és agafar dades
de tot aquest compendi, el corpus
amb el qual ha estat entrenat,
i dir-li, bueno, ara mateix
també té alguna, el que se'n diu una CIT,
una llavor
de randomicitat, que el que
li fa fer és respostes diferents, perquè tu
si li preguntes sempre la mateixa cosa,
no et contestis sempre la mateixa cosa, és aquest model
indeterminista. Però d'altra banda,
crec que potser sí que podríem arribar
a més o menys respostes similars,
si li anéssim acotant
molt més. I llavors aquí quan van començar
a pujar, doncs
el que se'n diu el context.
Tu li pots donar un context al prompt
i dir-li, per exemple,
tu ets
un professional
dels blogs, a internet, portes més de 15 anys,
treballen per a empreses americanes, de productes,
B2B, i t'especialitzes en Inbound Marketing.
Li has donat un context, i això
canvia
tot el que li vingui després. I després li dius
escriu-me una entrada de blog sobre Inbound Marketing,
l'entrada serà
mil vegades més professional que la primera.
Per què? Perquè li has dit, ei,
tu ets tal persona. Segurament ell
ja reduirà el
set de
dades del que pot recollir i diria,
només vaig agafar les que jo identifiqui com a
experts de marketing, experts en B2B, producte, etc.
I l'escriuré
tal qual ho escriuria aquesta persona. No com
jo em pugui imaginar.
I d'aquí moltes més coses. Podem entrar
en més detalls perquè tingueu un altre
exemple més, però ja només per això aquí és on
comença el programa d'engineric.
I, si vols més, per
filar una mica més prim, li veig el paral·lelisme
a quan tu estàs
educant un criu. Més que un
gos, no ho sé, un gos,
tampoc et treu mai un gos, però un
criu, sí que n'estic entrant en un,
com qui diu. I sí que és veritat que dius, hòstia,
li has de donar unes instruccions com molt
precises, repetides,
però donar-li tot el context,
no has de deixar buits perquè
si no, o s'ho inventa, no es
bloqueja. I
jo crec que part de la gràcia del programa d'engineria és aquest
i estic d'acord. No s'assembla, no és un
llenguatge de programació, és un
altre paradigma. Per recapitular,
a veure, Alex, quan et poses
seriós, dius moltes coses en molt poc temps.
Jo estic aquí per estructurar-te els teus pensaments i que
encara diguis coses millors. Jo estic entrenant
bàsicament. Igual que
entrenaria un model d'intel·ligència artificial.
A veure,
en primer lloc, i ja
perquè el Martí tregui la llibreta,
el que veiem és que
s'està perdent una mica aquest concepte de documentació
i quan jo dic documentació, em refereixo
clar, quan tu penses com en un bon llenguatge
de programació o una bona API,
que és el que té, té una molt bona documentació,
però és una documentació, com bé tu dius,
extremadament determinística.
Tu saps que si fas un request
un requeriment,
un... Bé, és igual,
un request està bé. Una petició, sí.
Una petició. Oh, una petició, que maca.
Una petició a un cert endpoint, que tampoc sé
com es diu.
Aquí t'he pillat, perquè aquest no el saps.
Si no endpoint no tinc ni puta idea de com te la dius en català.
Ah, noi, perquè quan el saps
saltes molt ràpid a corregir-me, però quan no
calles com un puta, eh. Vale, vale.
Bueno, doncs exacte.
És així.
Només t'ha portat 80
i escatx episodis d'escobrir-ho.
Cago en tot.
Doncs...
Per què t'està dient això? Ah, sí, exacte.
Perquè aquí, bàsicament, estem saltant
al buit i no tenim documentació alguna
perquè no la podem tenir. És a dir, ningú ens ha posat
a disposició nostra aquesta documentació
i, per tant, treballant amb aquests models, diguem que s'assembla més
a jugar amb el Mario Bros, no?
I, bueno, doncs anar movent-te pel món i a veure què trobes.
I, bueno, el Mario Bros
és bastant determinístic, però, bueno, l'exemple
funciona, jo crec. L'altre punt
que jo crec que és interessant és el concepte
aquest de bacari amb recursos infinits.
Això ho hem comentat en algun altre episodi que t'has de comportar
una mica com si això fos un bacari.
És a dir, jo a la Intelligencial la tracto una mica com això, no?
Com aquest exercit de bacaris, que al final
ells, els pobres, no són molt llestos,
són xavals bastant normalets,
però tenen
accés absolutament a tot
i recursos infinits per fer el que vulguis.
Per tant, ells d'entrada no et sorprendran
res, però si els hi dones
instruccions correctes et poden donar un primer draft
de la hòstia.
I sobre això m'ha agradat moltíssim
aquesta idea que tu dius
de personificar
la intel·ligència, és a dir, el model.
Tu ets tal tio, llavors, d'alguna manera, com acotar
una mica per on camina
aquesta persona, o
aquesta intel·ligència, veia.
L'únic que m'ha quedat
preguntar-te és
on veus tu la importància
o rellevància entre
el prompt del model en si
i entrenar el model en si.
És a dir, quant de més important és tenir un model ben entrenat
que ser un tio que fa bons prompts
a un model que li ha vingut donat?
Mira, començarem
per la segona, perquè em sembla segurament més fàcil
de respondre de manera superficial,
però més difícil de fer-ho de manera profunda
i com que no ho sé fer de manera profunda, et contestaré
de manera superficial. I passarà una altra cosa
i qui es quedarà? Que és dir,
un prompt,
per exemple, en un model no ben
entrenat, un model més aviat generalista,
és molt més important que tinguis un prompt
ben refinat,
perquè
en un model molt ben entrenat,
si tu tens un model que l'únic que et fa
és donar-te receptes de cuina,
una mica et vas recollir el cable
de l'episodi aquell
i tu li preguntes una cosa que no va de receptes de cuina
no et sabrà ni contestar,
però tu pots tirar-li un prompt molt més genèric
a un model específic, i com que
només té un conjunt de dades molt més
acotades i molt més específiques,
és molt més probable que et respongui bé.
Un prompt genèric a un conjunt de dades
potencialment infinit és molt més
complicat que et respongui el que vols,
a menys que ja tinguis sort.
Et donaré un altre exemple d'aquest de personificació
que he fet el dia, i és molt graciós.
Tu coneixes el concepte death metal English?
Illumina'm.
Evidentment que no, ja ho sé, és una pregunta trampa.
Ara és d'aquells moments, Alex, Alex,
és d'aquells moments que jo callaria.
Sí, exacte.
En el món del death metal,
és famós perquè és gairebé autoperòdic,
que els grups de death metal fan servir
paraules molt enrebaçades a expressions
arcaiques, formes literàries
molt complicades, per fotre
una música tan bèstia. Però
és veritat que si tu mires totes
les lletres i els títols de grups com
Nile, com
Exium, com Possessed, com Cannibal Corpse,
són coses com profanant
la sacrosanta
tomba dels ancestres
de no sé què...
Són coses com paraules molt
bombástiques,
paraules molt complexes
i fins i tot ja en
són molt mèdics.
I aleshores a algú se li va acudir
a fer el ChatGPT, jo ho vaig fer també
amb ChatGPT, li vaig dir
tu seràs el meu traductor, vaig crear un nou
fill al ChatGPT, li vaig dir tu seràs el meu
traductor de death metal english,
d'anglès a death metal english. A partir d'ara
jo et posaré frases, aquí tens
com aprendre death metal english i li vaig posar
un article on t'explica què és el death metal english.
I dic ara a partir d'ara
jo et posaré cada frase meva, vull que em contestis
a la teva frases, perquè jo he de fer el
death metal english i és boníssim.
Realment, jo tinc un fill que només és això, tu em poses una...
em dius una frase i el tuit de la
contesta ja parla d'estar en majúscules, perquè xoca més.
I és boníssim. És que clar, em costaria
traduir-ho al català, perquè no sé si tinc
el català tan culte com
el nivell d'anglès que sí que estic acostumat
a llegir en death metal.
Però bueno, això
personifica i és per donar un altre
exemple de com acotar i com donar-li
a un prompt.
Una altra cosa que se m'ha quedat abans que no he explicat
és que tu també li pots donar exemples.
O sigui, tu en la mateixa línia del
prompt no ha de ser una línia. Tu pots posar
un paràgraf o dos paràgrafs d'explicació.
Però a part si li pots donar
un exemple és millor encara.
Si per exemple si tu li vols dir
mira m'agradaria que em posessis als
països que podria anar a visitar,
donat que estic a Kazakhstan, qui ens et queda més a prop
i són segurs
i a part posa
unes icones, representacions
i emojis representatius de cada
zona. Per exemple,
hi poses allà, hòstia, Índia
i li poses quatre emojis
i ell agafa aquell exemple i tu farà molt millor
que si no li posessis aquell exemple.
Aleshores jo crec que és una altra cosa interessant.
M'has preguntat dues coses i ja m'he oblidat de la
primera. T'he començat per la segona i
m'ha agradat. La primera quina era?
Jo també m'he oblidat. Tu t'has recordat?
No. Perquè tu el que m'has dit m'ha vingut
al cap una cosa més interessant encara.
Doncs fot-li perquè se m'ha oblidat.
Fantàstic, m'encanta que se t'oblidin.
Doncs escolta, mira, llavors
clar, és que entrenar models per mi
bé per dues bandes. O sigui, entrenar
models, per exemple, tu pots donar-li com a
accés a les dades i pots entrenar-lo
amb un set que tu tinguis.
Jo per aquí potser anava més amb el model, però tu ara
m'has aixecat una cosa que jo crec que és
infinitament més interessant per la gent que ens escolta,
perquè en general no crec que agafi un set
d'imatges i es posi a entrenar un model,
sinó que en dibuixos seus, per dir
algo, per dir eh tio vull que pintis com jo
i comences a fer com tot de dibuixos teus.
Ho pots fer, no és
complicat, però crec
que el teu punt és més interessant, perquè crec que
la gent que ens està escoltant, per lo general,
segurament sí que ha fet servir alguna vegada ChatGPT.
I tu bàsicament el que ens estàs insinuant
és que tu el que podries fer és
directament en cada conversa que tens
i l'entrenes perquè es comporti d'una manera
diferent o d'una manera en concret.
Jo ho tinc així, exacte.
Tu utilitzes cada un dels fils que obres amb ell
bueno, amb ell gràcies, igual
és ella eh, o igual és...
no ho sé què és, és indeterminat.
Ell, ell, el que sigui
ell, el que sigui ChatGPT,
tu l'entrenes en cada
un dels fils perquè respongui d'una manera
diferent i per entrenar-lo has
dit que li expliques coses,
que li poses exemples i inclús li has dit
que li poses links a pàgines que vols
que consulti. Imagina't que anem a fer un exemple
pràctic, vale, Alex? Ara
mira, a mi, hosti, jo
li dedico igual dues hores cada dia
ai, cada dia, Déu volgués,
cada setmana, a crear
les notes dels episodis de Foc a Terra.
Ara imagina't que vull
suplantar la meva
càrrega de feina i identitat
amb un model entrenat
i que bàsicament el que vull fer és que li vull
passar l'àudio i li vull dir, tio, amb això
o la transcripció, vaja, i li vull dir, mira, treu-me
les notes d'episodi.
Tu creus que jo li podria
passar el feed d'RSS
i dir-li, ei, aquestes són les notes d'episodi
que he publicat fins ara, vull alguna cosa d'aquest estil?
O fins aquí tant no podríem arribar?
Sí,
amb ChatGPT no perquè té una sèrie de
limitacions en quant als caràcters que
li pots enviar, val, o sigui tu no li pots enviar
50.000 paraules
de cop perquè té un límit de tokens
que accepta a cada prompt, no? I també
em sembla que té per hora, etcètera, etcètera.
Sé que si ho fas per API potser és més alt que per la interface web,
no ho sé, no he fet jo proves al respecte,
però jo un cop vaig intentar fotre-li
un contracte perquè vaig dir, hòstia, resumés-me
aquest contracte per veure de què collons va
perquè normal, o textos molt llargs
i petava per això, no?
Diu, no puc acceptar més de, no me'n recordo si en
5.000 caràcters per prompt, que tampoc
és tantíssim, considera que un caràcter és una lletra,
un espai, val?
Per fer-ho així segurament el que hauries
de fer és, oh, agafar una altra eina
que n'hi ha moltes, i tots acabem d'anar a Chatxepetet
perquè és la que tothom coneix, però
no és ni de llarg la més bona, evidentment,
però és la més accessible, la més convenient, amb això guanyen,
val? En si amb això a mi em tenen guanyat per
moltes coses, val? Però segurament
hauries d'anar a alguna altra que t'accepti
textos més llargs, val?
Que també t'accepti, perquè Chatxepetet
em sembla que el que pugui tenir access a internet
és de pagament, perquè jo faig servir el Chatxepetet
Plus, tu li passaries
un atllaç, potser jo faria
dels, no sé, agafaria
com deu episodis, només, no sé si de tots,
no sé si val la pena,
però deu episodis, i diria mira, aquí estan
les notes de l'episodi
de Foc a Terra, aquest és el nostre estil,
jo soc un dels
presentadors del programa
i m'encarrego de fer aquestes
les notes d'episodi
però vull que a partir d'ara ho facis tu
et posaré un transcript
perquè a l'arxiu d'audio
a Chatxepetet no li pots passar
però hi ha eines que et converteixen això a text
i li passaries el text, mal fet,
amb rss.com ho feu, el català
el pilla bastant malament he de dir, eh?
però hauria de fer servir Happy Scribe
a veure si us poseu d'acord
i llavors li passaries la transcripció
i automàticament t'ho faria
no t'ho faria al mateix nivell que ho fas tu
però jo ho has d'assumir
que és així, igual que un bacari
a una persona menys senior que tinguis contractada
mai farà la feina igual que tu
però tu has d'entendre que allà hi ha un cost d'oportunitat
en que segueixis fent-ho tu, allò que et diu la gent sempre de
és que clar, perdo més temps explicant-li i corregint-lo
que fer-ho jo, no, a la llarga no
a curt plas sí
però tu saps que si no inverteixes
en l'educació d'aquesta persona
en el seu entrenament, doncs no ho acabaràs fent bé
aleshores, no ho sé
això és com dir-li al teu fill
no, deixa-ho ja t'ho escric jo, els deures d'alcoler
home no, saps, vull dir has d'invertir perquè
és una inversió a llarg plas, saps
o a mig plas si tu vols
doncs aquí és exactament el mateix, no?
jo crec que et treu, o sigui, t'arriba un
90 llargs percent de precisió
i d'assemblança, com més de deslidonis
d'entrada millor ho farà
però bueno, amb ChatGPT jo ho veig complicat
o sigui, hauries de treballar molt el tema de trossejar
els textos
costaria massa, no té memòria
de fet, no et garanteixen que tinguin memòria
ChatGPT, per tant
aquest tipus d'operacions es fan complicades
recomanaria una altra eina, però si amb altres eines
podries fer-ho i ho faries perfecte
frena un moment, frena un moment, perquè
mira, just el que has dit és el que em porta a mi
al punt anterior, que és el de
tu m'has comentat home
és que igual no ho faria exactament igual de bé
igual seria un 90%
i m'has dit és l'output que et donaria
un bacari, és que aquest és exactament el meu punt
és a dir, tu ja saps
que el que sortirà d'allà serà un treball de bacari
no sempre, no sempre
jo crec que és en el pitjor dels casos
el treball d'un bacari
ok, però a mi això ja m'està bé
perquè què és el que més costa?
el que més costa és posar-s'hi
passar de 0 a 1, és a dir, jo a vegades
tinc una pila de papers sobre la taula que sé que tinc
que li diem vells i hòstia puta, no ho començo
i em fot una mandra de collons, però un cop m'hi poso penso
ai, macho, que és fàcil això, ojala ho hagués fet abans
això és la història de la meva vida
si tu em dones
un text ja formatejat
amb les notes i tal no sé què
i jo veig que no, què és això?
el que tu dius, 80%
a tots ens encanta corregir merda
a tots ens agrada dir que el teatre ho fa malament
tu passa amb un draft mig mal fet
que jo et donaré un draft ben fet
més ràpid que si l'haguéssim hagut de començar
a 0 perquè començar a 0
em fa mandra i pospon
pospon, pospon, saps?
i costa molt, no? llavors
per altra banda, ja que tu
m'has tret el concepte o m'has matat
el gos allà al terra
pobret, i m'has tret el fill
ara m'has de contestar la pregunta de
si tu tinguessis
un fill que ara s'ha de posar a estudiar
si volgués ser programador
què li diries?
què ha d'estudiar aquest noi?
vale
puc començar fent un petit incisor
una cosa que has dit al principi, crec que hem sudat completament
que era part de la premissa de l'episodi
que era la de
per estudiar, volies estudiar
humanitats per acabar d'entendre més
aquesta relació també amb la tècnica i potser
amb els temes del prompt engineering
jo crec que una de les coses que
heu parlat és en el refinar el prompt
per exemple posaré l'exemple de Midjourney
perquè jo no estic fent servir gaire Midjourney
per generar imatges, perquè no tinc els conceptes
d'imatges, no? Crec que per generar
bones imatges de Midjourney has de ser
o il·lustrador o fotògraf
i és a qui, per arribar a lo bàsic
és veritat que hi ha gent que mira quin
unicorn més maco que he fet, bueno és igual
estan una miqueta de potre, però si tu vols ser les bones imatges
el que estic veient és gent que escriu uns prompts
de la hòstia amb conceptes que jo no entenc
no?
il·luminació, perspectiva
distància focal, tipus de càmera
li estan posant tot això i com que Midjourney
entén aquest tipus de coses entén que si tu li poses
que la foto vols que sigui amb una
sony, no sé que no sé cuántos, amb una distància focal
tal, amb una il·luminació d'aquest tipus
i amb un angle de no sé cuántos
i no sé, saps? Ho dic coses que jo no sé
ni si tant sols són paràmetres, m'ho estic inventant
com obturador, saps?
ho estan posant allà al prompt, jo no tinc aquest
coneixement sectorial, aleshores no arribaré
mai a polir tant i a refinar
el prompt com per poder tenir aquests resultats
que són magnífics, val?
són excelsos, aleshores
tornant a això, segurament
acabarem arribant al moment dels
usos, dels
large language models
en els que la gent que estarà
fins ara a tothom li ha donat
bastant bon resultat ser un noob
un principiant, per què? perquè com que tothom
està descobrint, més o menys amb poc que fessis
tenies moltíssim resultat, què passa? ara el mercat
està saturat, ara ja tothom et fa uns prompts
de la hòstia, els millors prompts
qui els farà? els especialistes
i els fotògrafs que havien perdut
tot el terreny que tenien
ara perquè ara de cop i volta la gent
està enxenant les seves fotografies a Midjourney
recuperaran el terreny
perdut i enllà, però tu no saps
com van aquestes coses, tu no saps com va
això, la perspectiva, il·luminació
l'angle, els guantos
aquests paràmetres
que ells porten
anys i panys fent servir amb les seves
càmeres, que les posen a Midjourney i
reflecteixen exactament
el que volen en aquella foto
és a dir, et poso un altre exemple
si tu ara li vols fer
una imatge
d'un edifici
però tu no tens
ni puta idea
si és un arc dòric, un arc jònic
una columna de no sé què i vols que la perspectiva
sigui una perspectiva cavallera
de la foto i tal
tot aquest llenguatge que nosaltres hem anat
absorbint, més o menys, a les classes
de l'institut, l'universitat
si tu no tens
no és que no el puguis entendre, és que no saps
que existeix aquesta paraula
no saps que existeix aquest concepte
com que tu no saps que existeix, el teu prompt
serà molt menys específic, per tant
cada cop és més important tenir coneixement
de tot tipus de coses per poder explicar
com vols el prompt
no se us ha quedat clar el punt
el punt ha quedat clar, el que no sabem
és que estudiarà el teu fill
estudiarà
per ser programador, a veure, hostia
jo crec que no canviaria molt
a les coses que vaig estudiar
jo en el seu moment, evidentment
però això ja és més un debat
i potser faré l'exercici de no pensar
en matèria
de què és el que
la universitat està desfasada
tal de tal, que ja ho hem comentat més d'un cop
però si es pogués dissenyar
un curs
ara per programadors
per crius que surt avui en dia
segurament començaria per conceptes de robòtica
que són les coses il·lògiques
que poden començar de ben petits
perquè és ben fàcil
la lògica és una cosa que de ben crius
la poden assumir, si tots els jocs
que fem, més o menys, tenen conceptes de lògica
A i B, A o B
no A no B
no A ni B, etc.
tot això porta, tots els jocs que els tres en ratlla
tenen conceptes de lògica, tal de tal
jo crec que es podria començar per aquí
robòtica simple
explicar, o bueno, o electrònica inclús
jo crec que tot això anirà
lligat molt més en el futur
fins ara el programador és una persona que fa només software
però jo veig que en el futur el programador
farà hardware també, perquè serà tan fàcil
que ja faràs com
l'all in one, no? Abans era
impossible pensar que una persona faria
frontend i backend i administració de sistemes
i avui en dia cada cop hi ha més fullstacks
doncs exactament el mateix
no dic que hagi d'aprendre com funcionen els circuits
però sí que és veritat que he d'entendre que
doncs què passa quan acciones
un interruptor o que és un bit
les coses aquestes que els crius poden entendre
de manera més o menys senzilla
perquè no són conceptes molt complicats
no? Passa electricitat?
No passa electricitat, aquest tipus de coses
obert-tancat, però per la
programació, sí
els llenguatges de programació
com t'ho diria? Potser
i segur que m'empenediria d'aquesta
resposta, eh? Però potser començaria
explicant
què són les aplicacions
què són, ja no, potser els sistemes
operatius perquè de cada cop estan més tancats
però, eh, i dir
com generar una pàgina web, com fer una
aplicació amb aquestes
plataformes que són de drag and drop, diguem-li
wix, un squarespace, no sé què, que si tu vols
li pots posar una miqueta de codi i poc a poc
anar baixant el nivell, no? Després, sí, jo és que
quan vaig començar a programar, vaig començar
pel meu compte no explicaré, però per la uni
va ser molt hardcore, o sigui, a la uni
el primer concepte que et posen de programació és
C, valeu, sí, vam començar
fent C, coses
de reserva d'espais de memòria, mallocs
memory allocation
i totes aquestes merdes que dius
si la majoria de llenguatges de programació
no ho fan servir, si ja estan tan abstrets
estan tan per sobre d'això que t'ho fan de manera
automàtica, està bé que coneguis el concepte
però
a menys que et dediquis a això
no et cal aquest nivell d'especificitat i sobretot no
al principi perquè espantes a molta gent
jo crec que allà van matar molta gent que van dir, hòstia, no vull dedicar-me a això
però si haguessin començat aprenent Python o Ruby
segurament haurien dit, hòstias
programes, molt més entretingut perquè
funciona com una caixa negra
i vaig tirant coses allà, funciona
no m'he de preocupar i si tu vols
li vas afegint més complexitat i tu després ja pots anar
a llenguatges que són cada cop baixant més al nivell
ja podries baixar a llenguatges
més propers al ferro
i podries baixar a un C, llenguatges
imperatius, llenguatges associats
més propers a això i fins i tot si tu vols baixar a l'ensemble
però començar per l'ensemble
i C i després anar pujant, a mi em va
semblar una aberració que vam fer a la Pompeu
una aberració absoluta, molta gent es devia cagar
i va dir, no, això no és per mi
i després t'adones que al final
ningú s'ha dedicat a les coses que hem estudiat
sinó que tothom s'està dedicant a la web, perquè el món
es mou per web
no ho sé tio
jo començaria per la part més visual, més interactiva
i segurament tu estaves pensant
i què les eines de intel·ligència artificial?
és que ja ho vam dir en un altre episodi
jo crec que les eines de intel·ligència artificial
ara és graciós
veure-les i tocar-les però l'autèntica
revolució és
que aporta intel·ligència artificial és quan tu no saps
que l'estàs fent servir la intel·ligència artificial
és aquella que ja fa deu anys que estem fent servir
amb certes eines
i aquella que ja, això, al Google Calendar
i et dirà, escolta, fa temps que no parles
amb tal persona, hauries de dir aquesta, o
que de dos per tres estàs cancel·lant aquesta
reunió amb aquest client, potser
hauries de mirar a veure què passa o fer-la un cop al mes
cada setmana, etcètera, etcètera
i que passin de manera
desapercebuda per a nosaltres i aquí és on
està l'autèntica unia d'intel·ligència artificial
que no hagis ni de pensar en ella
sí, ho vam comentar en aquell episodi i potser
m'he malinterpretat jo ara mateix
no, és a dir, tu m'has malinterpretat a mi
quan t'he dit que he d'estudiar història
o filosofia o una cosa d'aquestes
ah, tu volies dir coses no tècniques
no, no, no, és a dir, no és que jo vull
estudiar història perquè crec que amb això
és un bon camí
per aprendre a dominar millor aquests llenguatges
i jo penso que res més lluny de realitat
si jo ho vull estudiar és
i si vols en podem parlar en un altre episodi
és que jo sempre he pensat que per dominar el món
has d'entendre dues coses, és a dir
com funcionen les persones que l'habiten
i com funcionen les lleis que el governen
i una cosa per mi és la història
que és una mica el compendi
o el recull de comportaments humans
de totes les
generacions que hem habitat a aquest planeta
i l'altra, la física, és una mica
entendre la mecànica i les lleis
que hi ha darrere perquè
cau una poma d'un arbre, no?
Tinc molta curiositat en això i no vull morir-me
sisplau, espero que no em mori d'hora
abans d'haver acabat els graus
d'història i de física, són dues coses
que tinc pendents i ho vull fer, vull dir tinc temps
espero, si em moro de vell encara em queden uns quants anys
per fer-ho, per tant, encara que
les meves matrícules a l'any tinguin pocs crèdits
crec que puc anar avançant i soc un tio bastant
perseverant, així que penso que igual hi arribo
però no anava
per aquí jo, és a dir, jo no anava a
crec que s'ha d'estudiar filosofia
i humanitats per poder dominar
el llenguatge i poder entrenar
aquests models, en canvi
sí que subscric moltíssim el que tu dius, Àlex
i jo crec que va una mica per aquí, és a dir
no penso
que per entrenar aquests models
tinguis que tenir com un
bacre molt concret, sinó que
el fet que, i és això
que em dona molta pau, de dir, ei, això
no treurà la feina els programadors, no, no, no
si en els programadors n'hi ha ningú, és a dir, perquè
tu per entrenar aquest exercit de bacaris
que diem ja has de ser un bon programador
de fet has de ser el millor de la sala, perquè
si no no té sentit, és el que tu dius, és que
quan et parlen de l'obturador és que no saps
què collons és, llavors, per aconseguir
bons resultats has de saber què és l'obturador
de la programació, o per aconseguir
bons resultats en un altre camp has de saber
què és l'obturador d'aquell camp
llavors, és el que tu dius, és que hi ha
paraules que
escapen al teu coneixement, és a dir
arriba un punt que és que
no tens el vocabulari suficient com per entrenar
allò perquè produeixi els resultats que vols
llavors, sí que està bé per fer quatre xapuses
i per fer quatre mandangues
però no et donarà treball de
professional, per tant
crec que per ser bo entrenant
els models, potser el pas previ
primer és ser molt bo en el camp
en el que vas entrenar i després
saber programar-los
o entrenar-los perquè et donin el resultat que vols
i és una cosa que ve com a extra
i això jo, per exemple, m'ho trobava molt Ironhack
a l'hora de contractar
jo penso que és el rol més difícil que he
intentat contractar mai a la meva vida
que és un professor per ensenyar programació
i vam arribar
com a la conclusió
era més fàcil entrenar
un bon docent perquè
en fes a programar que no trobar un bon
programador que fos bon docent
perquè era molt complicat trobar gent que fos molt
bona a la docència, llavors això és el mateix
jo crec que t'has de preguntar
quin és el coneixement de base
i quin és l'accessori
i en aquí jo penso que primer
per ser un bon entrenador d'aquests models
has de tenir un coneixement de base
del camp, és a dir
de la temàtica que acabes d'entrenar
molt sòlida i després
és el que sempre diem
aprendre prop engineering sempre hi haurà
un bootcamp de 3 dies que te n'ensenyarà
o aprendre a la feina
aquí ser un aprenent d'això
és més senzill que no pas ser un gran historiador
o ser un gran fotògraf
o ser un gran X
i és interessant, llavors que sàpigues Alex
que el que faré serà que intentaré
posar en pràctica els teus consells
de
prompt engineering per aquest episodi
en concret i em poso dos deures
els primers és fer les notes
de l'episodi 100% amb
una eina d'aquestes, no sé quina exacta
no tinc molt clar qui faré servir
així que a veure si passen
el test de l'Alex i la segona
és que la setmana que ve et portaré els resultats
i t'ensenyaré quin ha sigut el meu camí
per arribar fins allà, així que ja
em reservo els 10 primers minuts
del segon episodi, que ho sàpigues