In the new episode of podcast Understanding the Steel Friendship
we have hosted a briliant interlocutor.
Prior to introducing Jacob to you, I would like to remind you that
you can follow us on You Tube Channel NM New Magazine,
as well as on social networks, Instagram, Facebook, Tik Tok,
along with this podcast being available in audio format on all
relevant podcast platforms such as Spotify, Deezer, Apple podcast,
and all other platforms you can think of.
This podcast, produced by New Magazine, is supported by the
U.S. Embassy in Belgrade. So, we hosted Jacob Mardell,
a researcher who has a great story, he comes from Great Britain,
residing in Berlin for a longer period of time, he leads a
nomadic life, so we talked to him during his stay in Brazil.
Anyway, European Union, Serbia and China were in the main focus of our
discussion, Jacob spent some time in Serbia as well, so we also touched
upon his experience and visits to the cities where Chinese presence
has been quite extensive in Serbia. I truly believe that you'll find it
interesting, and just to reiterate to follow us on all social networks,
our series is coming to an end, but all the episodes we had done
so far are available, both in audio and video formats
on You Tube Channel NM New Magazine.
Greetings, see you.
Produced by: New Magazine
Realized with the support of the U.S. Embassy ***
Dobrodošli u novu epizodu podkasta ''Razumeti èelièno prijateljstvo''
u produkciji Novog Magazina, uz podršku Amerièke ambasade.
U ovom našem serijalu, obradili smo razne aspekte saradnje
izmeðu Srbije i Kine, takoðe smo se dotakli šireg regiona zapadnog Balkana
pa smo èak prièali i o saradnji izmeðu SAD i Kine.
Jedan akter je veoma bitan za region zapadnog Balkana koji
ima odvojene spone sa Kinom, a to je Evropska unija.
Danas æe Evropska unija biti u fokusu našeg razgovora, ali
neæemo se baviti saradnjom izmeðu EU i Kine, bez uzimanja u obzir šireg
kineskog prilaza globalnom partnerstvu, kao i uticaj koji može imati na
zapadni Balkan i na Srbiju. Veoma mi je drago što mogu
da vam predstavim i da poželim dobrodošlicu nekome koga æu
nazvati istraživaèem sa širokim interesovanjem za pitanje Kine,
nekome koga sam tokom godina sretao nekoliko puta, i mogu vam
reæi da je on bio od velike pomoæi za razumevanje pitanja Kine za
novopridošle na ovom polju, kao što sam bio ja.
Da više ne dužim, pravo iz Brazila zapravo, predstavljam vam i želim
dobrodošlicu Džejkobu Mardelu. Džejkobe, dobrodošao u podkast
Razumeti èelièno prijateljstvo. -Hvala ti puno, divno je biti ovde.
Pre nego što doðemo do glavnog dela našeg razgovora,
mislim da bi našoj publici bilo veoma interesantno da èuje nešto više o
istorijatu tvog bavljenja ovom temom. Mislim da smo se prvi put sreli 2019,
mislim da si tada bio na proputovanju kroz zemlje koje je obuhvatala
inicijativa 'Pojas i put'. Možeš li da se prisetiš
tog perioda, i o tome šta si možda nauèio i saznao tokom putovanja
kroz nisam siguran koliko zemalja... I kakvo je tvoje iskustvo u raznim
aspektima prisustva Kine u tim pomenutim zemljama?
Da, u pravu si, to je bilo 2019. Tada sam iz Brisela otišao u
Peking, pratio sam taj put ekonomskog 'Pojasa' od
Brisela preko Evrope, bio sam i u Ukrajini i Belorusiji, a potom na jug
do Srbije, gde smo se sreli, a potom sam nastavio u Tursku
preko Kaspijskog mora, na jednom veoma starom trajektu, srednjim
koridorom izmeðu EU i Kine, i onda se završava Rusijom.
Pa potom preko srednje Azije, cik cak do Kurdistana - Kine,
Tadžikistana - Kine, Kazahstan - granica s Kinom,
nekoliko puta, a onda sam nastavio u Peking i potom u Vijetnam,
a onda je dosšla pandemija i odluèio sam da se vratim u Evropu,
i sada kada se toga setim, možda sam mogao da ostanem
u Vijetnamu malo duže, jer sam se dobro držao u poèetku...
Tako da sam proputovao mnoge zemlje koje obuhvata inicijativa
Pojas i put, prouèavao sam kineske investicije i njeno prisustvo tamo,
i jedini utisak koji imam jeste da je to prilièno šarolika inicijativa,
i kinesko prisustvo je veoma drugaèije u svakoj pojedinaènoj zemlji,
a razlièite su i kineske kompanije, tako da nemam neka galaktièka
saznanja kada se radi o inicijativi Pojas i put i prisustva Kine, osim
onoga što je prilièno oèigledno. Moja hipoteza ili pretpostavka
kada sam krenuo na put je da vidim kako kineske investicije
izgledaju, šta Kina radi, i to je sve veoma specifièno,
odnos Kine prema Srbiji se veoma razlikuje od odnosa Kine prema
Kirgistanu, ili Kazahstanu, ali ima i sliènosti koje možemo razmotriti.
To je moj utisak generalno. Baš sam se lepo proveo u Srbiji,
mislim da sam se te iste godine vratio u Srbiju na konferenciju...
Da, došao si ponovo u oktobru, da uèestvuješ na Beogradskom
bezbednosnom forumu, zapravo. Tada si po drugi put došao u Beograd,
a došao si i nedavno, ali o tome æemo nešto kasnije...
Pomenuo si da si se, pošto je izbila epidemija KOVID-19, vratio u Evropu.
Iako si poreklom iz Velike Britanije, ti zapravo živiš u Berlinu u Evropi.
I posmatraš odnose izmeðu EU i Kine iz perspektive nekoga ko živi u EU.
Iako si u poslednje vreme više vremena proveo u Brazilu...
Ti, dakle, radiš u Berlinu i odatle pratiš razvoj odnosa EU i Kine
u nekom širem obimu, pa moje opšte pitanje kao uvod u EU-Kina temu,
bilo bi kako ti vidiš stanje odnosa izmeðu EU i Kine danas i na koji
naèin se ti odnosi razlikuju u odnosu na one koji su bili aktuelni kada si
pre šest, sedam godina putovao trasom Pojas i put inicijative?
Kako bi opisao svoje lièno viðenje odnosa izmeðu ova dva aktera?
Promene su poprilièno velike u odnosu na 2019. godinu.
EU pokazuje više samouverenosti, i porasla je napetost prema Kini,
oko mnogih pitanja, ukljuèujuæi i probleme oko ekonomije i trgovine.
Te 2019. je zapravo bio poèetak tog zaokreta, ali kao i kod svih
važnih zaokreta, radi se o nizu dešavanja, a istorija se može
vratiti i više u prošlost, ali te 2019, EU je zapoèela novi strateški prilaz,
posmatrajuæi Kinu kao partnera, konkurenta, strateškog rivala...
U kojeèemu partner, ali ekonomski takmac, a strateški rival u smislu
da Kina živi drugaèiji sistem, takmièenje sa EU vrednostima,
tako da je to bio poèetak nekog novog pozicioniranja sa predsednicom
Ursulom fon der Lajen, a ona je samo nastavila, rekao bih, da vuèe EU u
još više konfrontacijski položaj u odnosu na Kinu.
I to je važno shvatiti. Mislim, EU se sastoji od mnogih razlièitih
država, a u geo politici, mi nekad pominjemo EU kao jedinstvenog aktera,
ali to oèigledno nije sluèaj, to je savez država, a svaka država vodi
svoju spoljnu politiku, tako da je Brisel u kojem je sedište Komisije EU
olièenje asertivnije kineske politike, a Ursula fon der Lajen podržava
upravo takvu vrstu politike prema Kini.
Na više instanci su razvijeni instrumenti da bi se izjednaèili
uslovi za igru, gde su evropske kompanije davale neke subvencije
kako bi EU kompanije saznale kada neka kineska kompanija dobije na
nekom tenderu, da li su u pitanju kineske investicije, i pokušavaju
da to spreèe. Nedavno je pokrenuta istraga povodom uvoza elektriènih
automobila iz Kine, gledali su da li je bilo EU subvencija,
tako da je EU fenomen kojim se rukovodi iz Brisela.
A države èlanice imaju svoje uspone i padove kada se radi
o pozicioniranju i politici prema Kini, gde Nemaèka sve usporava.
Tako da mislim da što je kineska politika asertivnija, utoliko nam
preti veæi rizik... Uglavnom, to je jedna komplikovana situacija,
ali generalno došlo je do pooštravanja i pojaèanih tenzija,
a stav Evrope je postao stroži, a buka koja dolazi iz Brisela
zapravo predstavlja sve države èlanice, i ovo je poslovna zajednica.
Zapravo, mislim da ukoliko pogledate realnost, što se tièe ekonomske
saradnje, ima još uvek puno saradnje i investiranja od strane Kine,
da povezanost još uvek postoji. -Dao si mi šlagvort za najmanje
tri razlièita pitanja koja bih želeo da ti postavim, poènimo od prvog.
Dakle, pomenuo si strateške perspektive poèev od 2019.
Èini se da su evoluirale i kao da su ovaploæene u još jednom novom
pristupu koji je pominjala i odredila Ursula fon der Lajen, prošle godine.
To je pozicija diriskinga, kako ti se èini perspektiva dirisking politike,
širom Evrope, kako vidiš to pomeranje EU ka asertivnijem, ali isto tako,
obazrivijem pristupu u uspostavljanju strateške saradnje sa Kinom,
ili možda imaš svoj stav o samoj dirisking politici?
Mislim da je dirisking malo više prijateljski pojam od
distanciranja, a pošto distanciranje i nije moguæe, a dirisking naglašava
pokušaj EU da smanji rizike u nekim oblastima ekonomske
saradnje sa Kinom. Otklanja se rizik koji dolazi od zavisnosti od
Kine, to se tièe mineralnih bogatstava, mnoge zemlje
zavise od Kine zbog minerala, naroèito nekih koji su neophodni
za pravljenje baterija, zelena tranzicija u odbrambenoj industriji,
a to se èini probematiènim, naroèito kada se uzme u obzir invazija
Rusije na Ukrajinu, zavisnost od Rusije zbog energenata i to je
postala najveæa briga. Tako da je to dirisking, na prvi pogled...
Pitanje koje mi èesto prolazi kroz glavu jeste do koje mere je to uopšte
moguæe i smatram da je veoma komplikovano...
Jer EU umnogome zavisi od industrije koju smo pomenuli.
Na primer, solarni paneli. Ako EU namerava da ispuni
ciljeve vezane za klimatske promene, mora da se prebaci na sistem èiste
energije, tako da æe biti potreban pozamašan broj solarnih panela.
A njih uglavnom proizvodi Kina. Tako da to nije realistièno...
Trenutno razmišljati o spasavanju EU solarne industrije...
Donekle je nešto nemoguæe ostvariti, kad se radi o gorivu.
S druge strane, kad su u pitanju elektrièna vozila, pokušaj da se
spasi evropska automobilska industrija, uprkos jakoj konkurenciji
kineskih proizvoðaèa elektriènih vozila, možda nije kasno za to...
Ali to je manje pitanje rizika i smanjenja rizika lanca snabdevanja.
To je jedan od elemenata koji se ne pominju ili se redje pominju
kada je reè o odnosima Kine i Evropske unije.
To je taj deo vezan za konkurenciju, za industrijsku politiku, gde se
EU kompanije takmièe sa Kinom, i to se èesto prepliæe...
Dirisking je, kako mu i ime kaže, smanjenje rizika u odnosima sa
Kinom, na primer ako je lanac snabdevanja unutar Evrope,
a kineski nije, to je bar tehnièki dirisking, u vidu kineskog vlasništva,
naroèito kad su u pitanju elektrièna vozila, potom su tu bezbednosni
rizici, u SAD o tome puno prièaju jer se ta vozila mogu pratiti i biti
od koristi kineskoj obaveštajnoj službi u mnogim aspektima...
To pitanje je stoga vrlo višestruko, ne radi se samo o razlièitim
sektorima, i rizicima unutar njih, veæ se smanjenje rizika odnosi
i na širu ekonomsku bezbednost, i može da se odnosi na prekid u
lancu snabdevanja, a to se onda prepliæe sa pitanjem konkurencije,
tako da je ukratko dirisking popularan izraz za mnoge
komplikovane i teške stvari. A EU nema izgraðen stav
po mnogim od ovih pitanja, nije se odluèila još kako æe
sprovoditi dirisking, odnosno smanjenje rizika, a veæ sam
pomenuo da države èlanice imaju razlièite poglede na to, èak i u
Briselu je još uvek otvoreno pitanje o tome gde treba smanjiti rizik,
do koje mere to treba uraditi, da li je to uopšte moguæe uraditi.
I samo još jedna finalna opaska, što se tièe industrije akumulatora,
u Evropi, stièem utisak da je još uvek neodluèna povodom toga,
pokušava da stvori evropsku industriju akumulatora, a u
pogledu konkurencije sa Kinom, nekoliko kompanija je zapravo
uspelo da dobije finansije za to, ali one nisu posveæene tome...
Znate, oni samo izvode testove, da li je uopšte moguæe stvoriti
evropsku industriju akumulatora, da li mogu da zadovolje potrebe
Evrope i da budu konkurentni Kini. Ali stièe se utisak da nisu u
potpunosti posveæeni ni od strane Brisela, a kamoli država èlanica.
Stvarno je poprilièno nejasna situacija...
Dao si mi odlièan šlagvort za naredno pitanje koje sam hteo da ti postavim.
Prvo što se tièe tvoje poente, rekao bih da bi se dirisking
mogao posmatrati kao period tranzicije ka kohezivnijem pristupu ili politici
od strane Evropske unije, a to je èest predmet kritike da kohezivna
politika Evropske unije prema Kini u osnovi, zapravo, ne postoji.
A govoreæi o raznolikosti koju si pomenuo, to je usled razlièitih
stavova i razlièitih mišljenja koje pojedinaène zemlje èlanice imaju.
Od onih koje manje-više nisu zainteresovane da ostvaruju
ili obuzdavaju saradnju sa Kinom, do onih koje predvode saradnju
sa Kinom, gde se èesto pominju Nemaèka i Francuska, kao zemlje
sa intenzivnijom saradnjom sa Pekingom, do zemalja koje su
u potpunosti ukljuèene u uzdržavanje ili su u anti-kineskom modu,
a to su one koje su takve usled odbrambenih razloga, vezanih za
NATO, Sjedinjene Drzave, koje su zauzele èvršæi stav prema Kini.
To bi bilo moje pitanje. Ako imaš šta da dodaš, da li postoji naèin
da se svi ovi razlièiti prilazi barem dovedu na sliènu meru, jer na nivou
EU ima politika koje se bave uticajem Kine, a prièaæemo
malo više i o regionu zapadnog Balkana kasnije, ali generalno,
da li vidite putanju u kojoj, na primer, Litvanija i Nemaèka
približavaju svoje stavove, da ne pominjem zemlje kao sto je Maðarska
koja je ostvarila strateški nivo saradnje sa Kinom...
Da, pomenuo si tu raznolikost, tu su i baltièke zemlje koje imaju
mnogo èvršæi stav prema Kini, kada je Kina nastavila da pruža
podršku Rusiji u ratu sa Ukrajinom. Imamo i zemlje koje su protiv
saradnje sa Kinom, koje su bliže stavu Sjedinjenih Država.
I Nemaæka koja se još uvek bori za saradnju i želi da prekine
neke EU inicijative, kroz razlièite EU odbore.
Teško je sa ovakvim trenutnim EU strukturama diktirati malo
ævršæu i EU mudru spoljnu politiku prema Kini, ali mislim da pomaže
što Brisel vodi ove zemlje ka asertivnijem prilazu.
Mislim da se barem promenio politièki ton, šta je zapravo
politièki ispravno reæi, znate. Još uvek postoje kompanije
u Nemaèkoj koje žele da se približe Kini, ali to ne smeju da kažu javno,
barem ne trenutno. Kad se vratimo u 2019, najviši rukovodioci su mogli
da razgovaraju o... Mislim da je izvršni direktor Simensa prièao
o inicijativi Pojas i put, kao novoj svetskoj trgovinskoj organizaciji,
koja osvetljava put èoveèanstvu, šta god.
To više ne može da se kaže. Mislim da nova strategija
u odnosima Nemaèke i Kine, kad to beše, prošle godine?
To je bilo pomalo razoèaravajuæe za mnoge ljude, ali èak i samo
postojanje strategije prema Kini je asertivno i konfrontirajuæe u
nekom smislu jer to na neki naèin izdvaja Kinu, zašto vam je potrebna
strategija prema Kini, ako ne želite da se bavite tim problemom?
A taj problem predstavlja Kina. O tome se, zapravo, radi...
Tako da prièamo o sporom postepenom prelasku ka nekoj zajednièkoj
i asertivnijoj politici prema Kini. Pitanje je da li se to dovoljno
brzo dešava, a mislim da u tom pravcu treba da idemo, jer je
to prosto neizbežno. Mislim da æe se Nemaèka naæi u situaciji kada
æe morati da bude mnogo odluènija, u smislu odabira strane.
Mislim na èinjenicu tenzija u odnosima EU i Kine, kao
i velika konkurencija velikih sila. I dok razna pitanja isplivavaju,
i kako tenzije rastu, zemlje æe biti primorane da izaberu stranu.
Mislim da je to neizbežno.
Izvozne kontrole kineskih proizvoda, neke nemaèke kompanije koje prelaze
granicu, takve stvari æe se dešavati i...
A biæe ogranièeno vreme u kojem æe EU moæi da se koleba izmeðu
te dve strane. Tako što æe biti otvorena za saradnju sa Kinom,
a istovremeno biti više na strani amerièke politike konfrontiranja
i obuzdavanja. Dakle, to æe se vremenom desiti, osim ukoliko...
Ne znam... Izbori u SAD i u EU mogu, naravno, da promene stvari.
Ako bi Tramp ponovo bio izabran za predsednika, onda bi svi problemi
u transatlantskim odnosima jos uvek postojali.
Nisu sve dobre vesti izmeðu SAD i EU, ali ako bi Tramp ponovo
preuzeo predsednièku ulogu, to bi sve promenilo.
Gledajuæi sa strane, i kad je reè o Evropskoj uniji, zapadni Balkan
još uvek spada u kategoriju spoljnog posmatraèa, sve je pomalo nejasno,
a to je i zabrinjavajuæe jer se oèekuje od zemalja koje teže
da postanu èlanice Evropske unije da prate neke smernice u odnosima
koje još uvek nisu u potpunosti definisane.
Jedan aspekt kritikovanja dolazi od lidera zemalja zapadnog Balkana,
a to je èinjenica da se oèekuje da zapadni Balkan bude mnogo
kritièniji prema Kini dok su Evropska unija ili njene individualne èlanice
još uvek prilièno priklonjene saradnji sa Pekingom.
To me dovodi do teme u kojoj si ti gotovo direktno umešan,
buduæi da radiš na projektu koji se bavi zapadnim Balkanom...
Proveo si izvesno vreme, taènije prošle godine, 2023,
u zapadnom Balkanu, Srbija je bila i još uvek je autlajner.
A tema odnosno naslov našeg podkasta je ''Razumeti èelièno prijateljstvo'',
fraza koju èesto koriste ljudi iz Srbije i iz Kine da objasnimo
partnerstvo izmeðu dve zemlje. Iz vaše perspektive, koliko je daleko
zapadni Balkan od stavova koje EU trenutno ima, to je, naravno,
preširoko pitanje, ali generalno govoreæi, da li vidiš razliku
u oseæanjima prema Kini od strane zapadnog Balkana,
u poreðenju sa onim što si video u Evropskoj uniji, i generalno,
i šta misliš na koji naèin zapadni Balkan ili Srbija,
konkretno, saraðuje sa Kinom, i da li je to pozitivno ili negativno
za tu odreðenu zemlju.
Da, smatram da tu Srbija zaista prednjaèi, što se tièe tih
veza sa Kinom, koje su veoma, veoma jake.
Iznenadio sam se prilikom posete 2019. godine, kada sam prvi put
došao u Srbiju, posmatrajuæi to kako je javnosti falilo kritièkog
žara, ali to je stoga što nije bilo medija gde bi to mogli da vide,
javnost je bila naklonjena Kini, i ja sam bio zapanjem tom dubinom
saradnje, kao što ste pomenuli, i Maðarska održava veoma bliske
odnose sa Kinom, ali Viktora Orbana donekle obuzdava taj status
EU èlanice, došlo je do investicije u železnicu na relaciji Budimpešta -
Beograd, èinjenica da je taj projekat bez tendera dodeljen kineskoj
kompaniji, takve neke stvari nisu naprosto dozvoljene u EU.
Veliki javni projekti moraju da budu na tenderu, a odnos koji Srbija
ima sa Kinom, mnogo projekata kineskih kompanija, koji su Kini
dati na razne naèine, vi znate bolje od mene, nekim specijalnim uredbama.
To unutar EU ne bi bilo dozvoljeno, ta saradnja je te dve zemlje veoma
zbližila, recimo kineska investicija u Srbiju, kroz koju Ziðin majning grupa
posredstvom mnogih kineskih kompanija žestoko investira u Srbiju i sada se
ta saradnja produbljuje. Mislim da bi Srbija želela
još više bezbednosti kroz politièku saradnju, i èini mi se da se Kina
ponekad malo i povlaèi da ne bi isuviše razljutila Evropsku uniju.
Smatram da su veze veoma jake, veoma bliske i to jeste problem.
I u pravu ste da tu ima dosta hipokrizije jer Nemaèka veoma
blisko saraðuje na ekonomskom polju sa kineskom korporacijom
China Steel, ali èini mi se da im se veliki broj projekata dodeljuje
bez tendera, to je saradnja uz potpunu bezbednost, a što se
tièe politike, ona je nekako u raskoraku sa onim što bi
se moglo izraziti u EU, to sam vec pomenuo.
Realnost je da nemaèke kompanije investiraju u Kinu, ali nema...
Mislim, postoji realnost ekonomske saradnje i ima mnogo ljudi u
Nemaèkoj koji žele bliže odnose sa Kinom, ali to ne smeju da kažu.
Prosto se smatra da je to politièki neprihvatljivo.
A pretpostavljam da to nije tako u Srbiji. Tako da smatram da bi
bilo problematièno, a kako se to odražava na Srbiju je interesantno
pitanje. Nemam odgovor na to pitanje, ali ovde se vodi
polemika na temu porekla kapitala, o tome da su ovi kineski projekti
štetni za životnu sredinu, jer kineske kompanije dobijaju
zeleno svetlo uprkos tome usled tih odnosa izmeðu Kine i Srbije.
Tu je i korupcija, i sve vrste takvih mahinacija, to je neka vrsta
strateške perspektive, tako da ima smisla da Srbija pokuša da iskoristi
ovaj odnos tako da za Kinu ostvari koncesije unutar Evropske unije,
i mislim da je Srbija u tom pogledu odradila veoma dobar posao.
Kada se radilo o projektu vezanom za železnicu, Vuèiæ se pojavio i
rekao da ukoliko EU ovo neæe da finansira, mi imamo kineske prijatelje
koji æe rado uložiti u taj projekat. Onda je EU dala taj novac...
Ne znam kakvi su bili efekti toga u Srbiji, ali je EU odnosno Brisel
otkako je poèeo da se takmièi sa kineskom inicijativom Pojas i put
postao mnogo zainteresovaniji da poboljša svoju ponudu za Srbiju,
svakako se više brinulo o brendingu i trudu da postane vidljiviji.
Mislim da si mi ti rekao da se sad na Vuèiæevom instagram profilu
nalazi i vest o EU fondovima, a ne samo o kineskim ulaganjima.
Tako da mislim da je iskorišæavanje tog odnosa sa Kinom i pokazivanje
bliskosti dovelo do toga da se Brisel uplaši i proba da ponudi više.
Da li je taj odnos dobar za ljude u Srbiji zavisi od toga na koji
naèin vlada koristi taj odnos, i kako oni percipiraju donošenje
takvih odluka. Odnos je dobar kada se dobija puno novca iz Kine,
a onda se postavlja pitanje da li se taj novac troši na dobar nacin,
a tu onda dolazi do izražaja da li je vlada donela dobre odluke.
Dakle, ovakav položaj generalno za jednu zemlju koja se trudi da
balansira izmeðu EU i Kine, na kraju se može isplatiti.
Možete da iskoristite odnos sa jednima i drugima i da od drugih
dobijete pogodnosti, ali to je pomalo opasna igra, èini mi se.
A može doæi do trenutka, kao što sam veæ rekao za Nemaèku,
kada æe Srbija morati odluènije da odabere stranu, a neki æe
možda reæi da je ona veæ odabrala stranu kojoj æe se prikloniti.
Neki ljudi sa kojima sam prièao su mi rekli da je Srbija veæ odabrala
Kinu, da je put evropskih integracija samo deklarativno odabran, te da
nije duboka strateska odluka, samo žele da Evropu ne ljute,
a strateška odluka je zapravo da se stave na stranu Kine.
Ne znam koliko je to održivo.
Ja æu biti pomalo kontroverzan, pa æu reæi da su ljudi sa kojima
si razgovarao o odabiru strana, i koji su ti rekli da smo odabrali
Kinu, verovatno nisu u pravu, ali to ne negira kompleksnost
naših odnosa sa Kinom, jer jeste plan EU da proba da bude malo
konkurentnija u regionu zapadnog Balkana, i oèigledno je da politika
proširenja nije u fokusu EU, naroèito nakon ruske agresije
na Ukrajinu, onda je ponovo pitanje proširenja EU postalo goruæe.
Imali smo ekonomski i investicioni plan koji je trebalo da bude
integralni deo GATE inicijative, na dan kada snimamo ovaj podkast,
odobren je plan rasta za zapadni Balkan od strane EU, tako da
postoje razni pokušaji da se stvori malo podsticajnije okruženje za
zapadni Balkan, samim tim i za Srbiju kao jednu od zemalja u
regionu zapadnog Balkana, ali generalno, Kina se jeste
pozicionirala kao relevantan igraè, i sada govorimo o ublažavanju
tih korozivnih aspekata kineskog prisustva, koje si i ti pomenuo.
Mislim da je za spreèavanje, naroèito u Srbiji, sada kasno,
ali takoðe mora da se prepozna da su neki aspekti kineskog
prisustva u Srbiji bili pozitivni za Srbiju.
Èesto evropski donosioci odluka ne razumeju to, ili to ne priznaju,
i pokušavaju da se bave samo aspektima o kojima i mi sada
želimo da podignemo svest jer mi moramo da ublažimo te negativne
aspekte kineskog prisustva kako bismo stvorili pozitivnije okruženje prvo i
najvažnije za graðane Srbije, a potom i za Srbiju kao zemlju.
Samo sam se nadovezao na tvoj komentar i znam da se bližimo
kraju intervjua, ali pre nego što završimo, imam jedno dodatno
pitanje koje sam želeo da postavim. Pomenuli smo nekoliko puta da si
proveo izvesno vreme u Srbiji. Ako se ne varam, posetio si
Smederevo, možda u ranijim dolascima u Srbiju, posetio si
Zrenjanin i Bor, dakle, osvræuæi se na prisustvo Kine, ali ne samo u
tom kontekstu, kakvo je tvoje iskustvo u Srbiji i na koji naèin percepiraš
zemlju i ljude sa kojima si se susreo, kao struènjak za srpsko
kineske odnose, ali i uopšte, kako si doživeo atmosferu u Srbiji.
Samo još jedna opaska o onome što si pomenuo.
Ja sam jedan od onih koji misle da Evropska unija nije kompletna
bez Srbije i bez zapadnog Balkana. Jednostavno je tako.
Kada se radi o saradnji Srbije sa Kinom, mislim da stvari moraju da
se promene i unutar EU. Takoðe verujem u nešto
manje centralizovanu EU, što se tièe spoljne politike.
Mislim da je ideja da Maðarska može da stavi veto na neke važne
spoljno-politièke odluke poprilièno problematièna, i smatram da bismo
uskladili poziciju Srbije, stvari moraju da se promene unutar EU.
I aktuelna vlada Srbije neæe ostati veèno, promeniæe se stvari,
možda æe se onda promeniti i spoljna politika, ne znam...
Ali kao što si rekao, kao što sam video kada sam prošli put bio u
Srbiji, kineske investicije su duboko ukorenjene, neæe nigde otiæi.
Da rezimiram, bio sam u Boru, da posetim Zidjin majning tamo,
Išao sam i u Zrenjanin, da posetim Linglong fabriku guma,
ta dva mesta sam baš želeo da posetim...
Postalo mi je jasno, kad se radi o Zidjin majningu da su oni tamo
resili da ostanu dugo, bilo je zabrinutosti da su dosli da iskopaju
sav bakar i da æe brzo da zbrišu, to je još uvek moguæa opcija, ali
ja sam stekao utisak da su oni došli da ostanu dugoroèno,
kineski radnici tamo kupuju kuæe, bilo mi je èudno kada sam video
da kineski radnici iz rudarske kompanije dolaze u bar,
i baš se ne mešaju sa lokalnim stanovništvom ali oni znaju da
su oni tu i svi projekti koje sam video, èak i investicioni projekti,
doveli su do još èvršæe segregacije, naroèito graðevinski projekti.
To su radni kampovi u kojima žive kineski radnici, i ostaju godinu ili
dve, a potom se vraæaju kuæi. Ostaje oseæaj kao da nema
integracije, poprilièno im je dosadno, ali ovo su sve moje liène impresije...
Nisu u pitanju statisticki podaci, ali se èini da su kineske investicije
i kinesko prisustvo veoma duboki. U Zrenjaninu sam išao na festival
piva i sreo sam grupu kineskih inženjera iz Linglonga...
Kako piju pivo i jedu æevape, bio je to veoma èudan prizor.
U jednom malo mestu u Srbiji, možda i ne baš toliko malom,
odvija se festival piva po kojem se šetkaju kineski radnici...
Moj generalni utisak je da je Kina došla u Srbiju da tu ostane.
Da, hvala ti na tom odgovoru, i mislim da se slažem sa tobom.
Ono što æe se desiti, ako mi ostanemo na putu evropskih
integracija, moraæemo da ih pozovemo na odgovornost za sve negativne
aspekte koje smo ovlaš pomenuli, ali smo o tome detaljno govorili
u našim prethodnim epizodama ovog podkasta, tako da taj
negativni ekološki uticaj ne može da ostane neprimeæen, tretman prema
radnicima u nekim sluèajevima ne može da ostane neprimeæen.
Moraæemo da poboljšamo transparentnost finansijskih
aranžmana, da bismo zaštitili sopstvene interese jer bez toga
neæemo biti u stanju da ispunimo sve zahteve kada se radi o vladavini
potrebnih za pristupanje Evropskoj uniji,
što æe, na kraju, ostati na dnevnom redu za donošenje odluka u Srbiji.
To neæe nestati preko noæi, tako da æemo morati da nauèimo kao zemlja
i kao društvo da živimo sa Kinom, kao integralnim delom naše zajednice,
naroèito u gradovima sa važnim investicijama, kao što su oni
gradovi koje si ti posetio.
Na kraju bih želeo da naglasim da je pristup koji si primenio na
istraživanja u Srbiji, ali i na zapadnom Balkanu, sto je
bilo veoma osvežavajuæe, jer od 2019. godine, razgovori koje smo
vodili skrenuli su pažnju na obe strane novèiæa.
Iz mog liènog iskustva, to je naèin na koji istraživanje i prezentacija
na ovu temu treba da bude uraðena, tako da samo želim da ti se zahvalim
na kraju razgovora na dosadašnjoj saradnji, a naroèito što si posvetio
vreme da budeš naš današnji gost u podkastu Razumeti èelièno prijateljstvo.
Hvala na lepim reèima, kao i na pozivu da budem vaš gost,
bilo je zanimljivo. -Hvala, Džejkobe.