We present you with the new episode of the New Magazine podcast
Understanding the Steel Friendship.
First of all, I would like to take this opportunity to extand my
gratitude towards the U.S. Embassy in supporting the production of this
podcast, and now we are in for a somewhat different episode.
We have discussed things with someone who is not from Serbia,
not even from the region of the Western Balkan.
We have talked to David Shullman, Director of the Global China Hub
at the Atlantic Council, organization headquartered in the United States,
on the occasion of discussion we've led on the policy of the United States
towards the People's Republic of China, but in the course of our
conversation, we touched on the matters from our region,
and the standpoint of the United States of America when it comes
to the cooperation that Serbia had established with People's Republic
of China. I believe that you'll find out very interesting information on
the basis of cooperation of United States and People's Republic of
China, along with being able to hear how someone situated in Washington
perceives the position of Serbia in this specific triangle of relations.
Also, as is always the case, follow us on You Tube Channel,
NM New Magazine, where you can find new episodes of this podcast
every two weeks, apart from that, you can follow us on Instagram,
Facebook, TikTok, and you can also listen to our audio edition on all
relevant podcast platforms such as Spotify, Deezer, Apple podcast.
Enjoy the episode, I'm sure you'll find it genuinely interesting.
Produced by: New Magazine
Realized with the support of the U.S. Embassy
Dobar dan. Dobrodošli na podkast ''Razumeti èelièno prijateljstvo''.
Ovo je još jedna epizoda u nizu, posveæena boljem razumevanju
partnerstva izmeðu Srbije i Kine. Ali kao i u mnogim aspektima
meðunarodne saradnje, mi i ovde moramo da posmatramo širu sliku.
Da uzmemo u obzir širi kontekst, geopolitièka dešavanja,
nadmetanje velikih sila i tako dalje.
Veoma sam sreæan i poèastvovan da danas pozdravim nekoga koga
samo zapravo imao zadovoljstvo da sretnem pre nekoliko godina,
neæu reæi pre mnogo godina, veæ pre nekoliko godina,
u nešto drugaèijem svojstvu. Sa nama je doktor Dejvid Šulman,
viši direktor Globalnog kineskog centra Atlantskog saveta,
'think tank' organizacije sa sedištem u Sjedinjenim Amerièkim Državama,
koja se bavi raznim temama, ali on je veoma posveæen
a mogao bih reæi i odgovoran za formiranje stava ove organizacije
prema temi vezanoj za Kinu, i generalnim odnosima koje
Kina ima sa mnogim državama na globalnom nivou, ali naravno, sa
naglaskom na kinesko-amerièkim odnosima.
Da više ne dužim, Dejvide, dobrodošao u naš podkast.
Velika mi je èast što ste danas ovde sa nama.
Hvala, Stefane, divno je biti sa Vama.
Dejvide, kao što sam pomenuo, mi smo imali priliku da se vidimo
pre nekoliko godina, ali od tada je postalo jasno da su se stvari
malo promenile, kada se radi o poziciji Kine na globalnom nivou.
Došlo je do transformacije odnosa izmeðu Sjedinjenih Država i Kine.
Ja bih zapoèeo našu diskusiju jednim veoma jednostavnim pitanjem.
A to je kako Vi trenutno vidite stanje odnosa izmeðu SAD i Kine,
i kako biste definisali glavne teme, ili glavne aspekte kinesko-amerièkih
odnosa, ukljuèujuæi i saradnju izmeðu SAD i Kine danas?
To je odlièno pitanje. Kao što ste rekli, videli smo veliku promenu,
izmenjenu dinamiku u odnosima izmeðu SAD i Kine tokom poslednjih
12 meseci, tako da je dobro odabran trenutak za ovaj naš razgovor.
Upravo ove nedelje predsednici Bajden i Si su obavili telefonski razgovor,
amerièka sekretarka trezora, Dženet Jelen je trenutno na putu ka Kini,
ili je veæ i stigla, što je usledilo nakon sastanaka koji su se održali
izmeðu SAD i Kine u poslednjih par meseci.
Amerièki savetnik za nacionalnu bezbednost Džejk Saliven i kineski
ministar spoljnih poslova Vang Ji, sreli su se u Bangkoku ranije
tokom godine, a zatim se i Državni sekretar Entoni Blinken sastao sa
Vang Jiem ponovo u Minhenu u februaru, nakon sastanka
predsednika Sija i Bajdena u SAD, u Kaliforniji, u novembru prošle godine.
To je bio zaista kljuèan trenutak kada su dve strane odluèile da
se zaista potrude da svoje odnose uèine stabilnim, nakon nekoliko
godina koje su bile turbulentne, kada su u pitanju odnosi SAD i Kine.
Kao što se Vaši gledaoci seæaju, razlog za to je bio incident koji je
ukljuèivao špijunski balon koji je leteo nad SAD, a poslat je iz Kine.
To je naše odnose poremetilo i tako je bilo dobar deo prošle godine,
a sada vidimo da je došlo do napora da se ponovo stabilizuju odnosi,
došlo je do truda da se doðe do sporazuma u kljuènim oblastima,
ukljuèujuæi i narkotike, kao i ono što je veoma važno za SAD,
uloga Kine kada se radi o upotrebi hemijskog oružja,
potencijalni napredak u diskusiji o veštaèkoj inteligenciji,
a takoðe i usaglašavanje komunikacije izmeðu dve vojske.
Bilo je veoma važno da se obezbedi da ovo takmièenje ne postane
intenzivnije, osvrnuæu se uskoro i na ovo pitanje, spreèavajuæi konflikt.
Tako da je sve to dobro kada se radi o razgovoru izmeðu Sija i Bajdena.
Obe strane koje su izveštavale o sastanku su to pomenule.
Kada se radi o odnosu dve vojske, znamo da æe sekretar odbrane Lojd
Ostin razgovarati sa svojim kolegom na istoj poziciji s druge strane,
sledeæeg meseca, ili u narednih nekoliko meseci...
Nije samo da æe Jelen iæi na sastanak s predstavnicima Kineza,
veæ je i sekretar Blinken to planirao. Tako da ima puno pozitivnih indicija
da se obe strane trude da zadrže taj odreðeni duh nakon sastanka
u Kaliforniji, da bi se ova veza uèvrstila i stabilizovala.
Ali sve su ovo strukturalni faktori koji su izazvali intenzivno takmièenje
izmeðu Vasingtona i Pekinga. To se nije promenilo, i ako ništa
drugo, elementi ovog takmièenja samo se nastavljaju ubrzano,
iako postoji želja da se odnos stabilizuje, tako da je u sluèaju
Tajvana, SAD i Predsednik Bajden su dali sve od sebe da naglase da se
pozicija Sjedinjenih Amerièkih Država povodom Tajvana nije promenila,
te da SAD ne podržavaju nezavisnost Tajvana, i tako dalje...
Vidimo, s druge strane, da Kina pojaÈava svoje napore u sivoj
zoni Tajvanskog moreuza, èak i dan nakon obavljenog telefonskog poziva,
veliki broj kineskih brodova i aviona pojavio se u zoni identifikacije PVO,
tako da to pitanje nije sklonjeno ad akta, kada se radi o intenzitetu,
imali smo izbore za novog predsednika Tajvana u 2024,
i on æe biti inaugurisan u maju, i videæemo da li æe to doneti
ponovno podizanje tenzija po pitanju Tajvana.
Tehnološka pitanja su, pre svega, od velike važnosti za Kinu.
Upravo je u tom telefonskom razgovoru pomenuto da je pitanje Tajvana
zapravo sporno pitanje, ali odmah potom se pominju amerièki napori
da se ogranièe trgovinski napori, naroèito u kritiènoj tehnologiji
u nastajanju, što je sa stanovišta SAD najznaèajnije jer se Kini ne
daju sredstva kojima bi poboljšala kineske vojne kapacitete, èime bi
se ugrozila amerièka nacionalna bezbednost, i to je i dalje glavna
taèka sporenja u odnosu SAD i Kine. Sekretarka Jelen æe prièati o višku
kapaciteta koji Kina ima u nizu raznolikih industrija,
i na koji naèin to utièe na amerièku proizvodnju, kao i na evropsku,
koju SAD i EU vode zajednièki, u smislu šta Kina radi po pitanju
subvencija, naroèito u oblasti èiste energije, a tu je, naravno, i kineska
neprekinuta podrška Rusiji u njenom ratu protiv Ukrajine.
To podrazumeva podršku Rusiji da uspostavi svoje odbrambene kapacitete
èak i u sluèaju da Kina ne obezbedi pomoæ Rusiji.
A tu su i nerešena pitanja oko kineske rastuæe agresije u regionu,
na Pacifiku, mimo Tajvana, naroèito trenutno na Južnom
kineskom moru, oko Filipina, jer Filipini nastavljaju da pružaju
pomoæ brodovima na spornom delu usred Južnokineskog mora.
Tako da su ova otvorena pitanja i dalje aktuelna, i postoji osnovno
uverenje, mislim obostrano, da je u pitanju dugoroèno rivalstvo,
i da se strukturalno neæe menjati, a da istovremeno, obe strane...
verujem iz dobrih razloga, pokušavaju da obezbede da ova intenzivna
konkurencija, kako to kaže amerièka administracija, ne dovede do sukoba.
To bi, naravno, bilo loše za SAD, bilo bi loše i za Kinu i za ceo svet.
Hvala Vam što ste nam dali jasan prikaz odnosa,
drago mi je što ste ukljuèili i nekolicinu treæih aktera u prièu
o trenutnim odnosima izmeðu Sjedinjenih Država i Kine,
i ako mogu tako da kažem, mi kao neutralni posmatraèi,
primeæujemo da je dugo vremena spoljna politika SAD bila fokusirana
na region Pacifika. Kad govorimo o tom konkretnom regionu,
Tajvan i Tajvanski moreuz se uvek pojave kao potencijalna taèka
dalje eskalacije, da ne kažem sukoba, nego pre konkurencije
izmeðu SAD i Kine. Uz poèetak ruske agresije 2022, za kratak
vremenski period, ili možda i ne toliko kratak, rekao bih da se fokus
u potpunosti prebacio u taj deo sveta, ali sada imamo ponovno
usredsreðivanje na Pacifik i na pitanje Tajvana.
Pozicija Srbije u odnosu na Tajvan je na primer mnogo bliža Pekingu,
nego stavu Vašingtona, verovatno. Ali da li možete malo pomnije da
prodrete u to kakav je stav Vašingtona povodom Tajvana?
Možemo da prièamo i o potencijalnoj podršci kada se radi o odbrani, a
dolazi od strane SAD Tajvanu, ali i o formalnoj podršci i
Konceptu jedne Kine, sa druge strane.
Možete li malo bolje da objasnite našim gledaocima kakav je stav
Sjedinjenih Amerièkih Država po ovim pitanjima.
Da, to je odlièno pitanje. I veoma je važno jer se
toliko toga dešava u odnosima izmeðu SAD i Kine.
I iz dobrih razloga, to je u fokusu i u celom svetu, u kom pravcu
se razvijaju ovi odnosi jer su svi svesni istinskih rizika od moguæeg
sukoba, ali i krize koja bi mogla imati veoma veliki uticaj na
promenu snabdevanja u Istoènoj Aziji, narocito na visokotehnološko
snabdevanje, jer je Tajvan veoma važan, naroèito kada se radi o
snabdevanju poluprovodnicima, tako da su rizici za globalnu
ekonomiju veliki, a potom i rizici od eventualnog konflikta, što
predstavlja brigu za sve. Nekada je pozicija SAD bila,
a to je zasnovano na Zakonu o odnosima sa Tajvanom, kao i sa
saopštenjima i stavovima upuæenim Kini pre nekoliko decenija,
da SAD prihvata Koncept jedne Kine, ali da je SAD posveæena podršci
Tajvanu da bude u moguænosti da se odbrani.
Kineski odnos prema ovome jeste da SAD i Tajvan menjaju status kvo
u Tajvanskom moreuzu, kao i razumevanje o tome da SAD
ne podržava nezavisnost Tajvana. SAD, opet kažem, pomaže Tajvanu,
ali ne u pokušajima da vojnim putem izgradi nezavisnost i
da podigne tenzije u Tajvanskom moreuzu, ali ono što Kina u osnovi
radi tokom poslednjih godina jeste da poveæava pritisak na Tajvan,
vojnim, diplomatskim i ekonomskim sredstvima, kao i u smislu slanja
dezinformacija i mešanjem u pitanja Tajvana u pokušaju da
podrije demokratiju u Tajvanu, i da u biti podeli tajvansko društvo.
Ja ne govorim u ime Bajdenove administracije, amerièka politika
je takva da želi da pospeši napore da se obezbedi da Tajvan zaista
bude u stanju da se odbrani, da može da prati Kinu kada se
radi o naoružavanju unutar Tajvanskog moreuza, što je
veoma dobro dokumentovano, tako da Tajvan neæe doæi u situaciju
da bude preplavljen sukobom, a vidimo da ima izveštaja o
amerièkoj pomoæi kada se radi o prodaji oružja Tajvanu, kao i o
vojnim vežbama, s ciljem da se postigne takozvana ''doktrina
bodljikavog praseta'', to jest da Tajvan bude u stanju da se
odbrani u sluèaju invazije od strane Narodne Republike Kine.
Tajvan bi bio u stanju da odlaže invaziju dovoljno dugo da bi,
ovo je važan deo amerièke strategije, SAD uspele da potencijalno intervenišu
i stanu u odbranu Tajvana. Ta politika strateške dvosmislenosti
gde SAD ne kaže jasno da li æe se umešati u sukob, i dalje je na snazi,
postoji izvesna zbunjenost kada se radi o tom pitanju tokom poslednjih
nekoliko godina, predsednik Bajden je dao neke komentare koji su
zamutili vodu dodatno, ali je SAD ponovo potvrdila da se neæe mešati
u konflikt i da æe nastaviti sa politikom strateške dvosmislenosti,
a deo napora ide i u pravcu da se Tajvan ne ohrabruje da proglasi
nezavisnost. Taj aspekt politike dvosmislenosti je pomalo zaboravljen.
Završiæu zakljuèkom da postoji zabrinutost jer je došlo do promene,
bivšeg predsednika Tajvana zamenio je novi predsednik, Vilijam Laj,
koji je izabran na izborima u januaru, i kao što sam rekao, biæe inaugurisan
u maju, Laj je neko ko je bio još otvoreniji od veæine u
Demokratskoj Naprednoj Stranci (DPP), a to je partija koja se
zalaze za nezavisnost, za razliku od stranke prethodnog predsednika.
I zaista je poveæana zabrinutost, naroèito od strane Kine,
da kada Laj preuzme dužnost, trudiæe se da i formalno proglasi
nezavisnost ili uèini još neke poteze zbog kojih æe Kina morati
da reaguje snažnim merama, što zabrinjava i SAD, podjednako.
Mislim da moramo da saèekamo i vidimo šta æe se dogaðati.
Ali za sada, videli smo odmerene komentare gospodina Laja, i jedva
èekam da vidim kakav æe govor održati na svojoj inauguraciji.
I to æe biti važan trenutak, jer su sve oèi uprte u pitanje Tajvana,
i na ponovno podizanje tenzija.
Hvala na ovom veoma sveobuhvatnom i informativnom odgovoru, a sa strane
autsajdera, èini se da se SAD zaista trude da ne preðu liniju
koja bi diskusiju dovela na rub sukoba izmeðu Tajvana i kontinentalne Kine,
ali i izmeðu SAD i Kine, sa druge strane...
Èak i kad su neke izjave pogrešno interpretirane,
uvek je tu brz odgovor amerièkih zvaniènika,
a politika je dosledna, i sa naše taèke gledišta, status kvo je za
sada najodrživiji pristup. Kada pominjeno status kvo
i potencijalni konflikt, ima tekuæih sukoba i u drugim delovima sveta,
i od poèetka 2022, svetska pažnja je okrenuta prema Ukrajini.
I kao što ste napomenuli u Vašim uvodnim primedbama, ima podela
odnosno razlièitih stavova izmeðu SAD i Kine o ulozi Rusije u agresiji
na Ukrajinu, što oèigledno nije neznatno neslaganje.
Da li možete da prokomentarišete o tome kako posmatrate poziciju
Kine, s Vaše taèke gledišta, ili da nam bar približite poziciju SAD
o ulozi Kine u ruskoj agresiji na Ukrajinu.
Prvo, mislim da je važno naglasiti koliko je Rusija važna za Kinu.
U ovom odsutnom trenutku, dve godine nakon ruske ilegalne invazije na
Ukrajinu, i buduæi da je ovaj rat pokazao da Rusija i nije toliko jaka
u vojnom smislu, kako se mislilo, važno je naglasiti da je Rusija
najvažniji kineski partner. I kada razmišljamo o tome
zašto Kina podržava Rusiju u ratu protiv Ukrajine, veoma je važno
naglasiti da u ovoj dugotrajnoj konkurenciji izmeðu Kine i SAD,
uloga Rusije kao vojnog partnera i nuklearne supersile je kljuèna,
kao i zemlje s kojom Kina deli granicu dugu 4.000 kilometara.
Tako da bi nestabilnost Rusije bila nezamisliva za Kinu,
potencijalni uticaj na Kinu, recimo ukoliko bi došlo do pada Putinovog
režima, ništa od toga Kina ne želi da se dogodi.
Rusija je takoðe glavni izvor energije i hrane, i ako bi
potencijalno bila preðena granica Tajvanskog moreuza, u toj krizi
koja bi nastupila, Kina se plaši da bi bila odseèena od strane
SAD i drugih zemalja... Mogu da pronaðem još pregršt razloga.
Dakle, mislim da je Rusija veoma bitan partner za Kinu od kojeg
Si Djinping ima mnogo koristi, i zato uprkos jasnoj podršci
koju Kina pruža Rusiji, slanje vojne i druge vrste opreme, u korist
ruskih vojnih napora, se nastavlja, a takoðe, kupovinom ruskih energetskih
resursa, ojaèava se ruska ekonomija, i sve ovo je neophodno da Kina radi,
iako je za Kinu bio veliki udarac, kao što Vaša publika verovatno zna,
u evropskim krugovima, kao posledica kineske podrške Rusiji u ovom ratu.
Mislim da je to sada centralno pitanje.
Potom, vidimo šta Kina radi i na polju diplomatije, sa novim
naporima i postavljenjem novih specijalnih izaslanika za region.
Li Hui, specijalni izaslanik Kine za evroazijska pitanja, putuje uveliko
Evropom, pokušavajuæi da Kini dodeli ulogu potencijalnog medijatora u ovom
sukobu, kao zemlji koja želi da podrži stabilnost i donese mir.
Ali u stvarnosti, sve èemu svedoèimo u smislu kineskih akcija, jeste u
svrhu pružanja podrške Rusiji u njenim nastojanjima.
To je kljuèni element za razumevanje ovih odnosa, tako da æemo i dalje
videti da Kina pokušava da se predstavi kao pozitivan igraè,
ali bez nastojanja da ohrabri Rusiju da napravi bilo kakav realan ustupak
na terenu i jednostavno Kina želi da sedi na dve stolice.
Da podrži svog najvažnijeg partnera ali da istovremeno proba da to Kini
ne nanese diplomatsku štetu. I treba pomenuti da Kina, kao
i Rusija, tvrdi da je rat iniciran i da se nastavlja od strane SAD,
i od strane NATO, oni pokušavaju da prebace krivicu na zapad.
A da zaštite Rusiju, koja je, naravno, zapravo zapoèela rat.
To je nešto što ima ogroman uticaj na celokupnu globalnu zajednicu,
ali definitivno se u prvom redu Evropa suoèava sa dosta izazova
koji su nastali usled ruske agresije na Ukrajinu, a partnerstvo izmeðu
transatlantskih partnera, izmeðu SAD i Evrope, odigralo je veoma važnu
ulogu u održavanju položaja Ukrajine tokom ruske agresije,
i èesto se kaže da vidimo razliku izmeðu zapadne liberalne demokratije
i koalicije izmeðu autoritarnih režima, termin koji se èesto
koristi da se opiše trenutni politièki sistem, kako u Rusiji, tako i u Kini.
Ali èini se da postoji mnogo jaèe partnerstvo izmeðu SAD i EU,
u poreðenju sa partnerstvom od pre nekoliko godina,
postoji razlika u prilazu koji EU zauzima prema Kini trenutno,
u odnosu na onaj prilaz koji ima SAD. Èesto, dva termina
koja se koriste da to opišu jeste za SAD - distanciranje,
a za Evropsku uniju, termin koji se koristi je - smanjenje rizika.
Možete li, možda, da nam kažete nešto više o razlici izmeðu ova
dva termina, ili da budem precizniji, buduæi da vi dolazite iz SAD,
smatrate li ovaj prilaz distanciranja kao nešto što je održivo ili vidite
da je to nešto što se menja u zavisnosti od odnosa izmeðu
SAD i Kine, koji se, naravno, menja tokom vremena.
To je odlièno pitanje. Prošlo je gotovo godinu dana od govora
predsednice Evropske Komisije, Ursule fon der Lajen o smanjenju
rizika, što je zaista bio kljuèni momenat za Evropsku uniju,
u smislu kako da okarakteriše ekonomsku zavisnost od Kine
i rizik koji je stigao u svetlu onoga što se dešavalo sa Rusijom.
To je oèigledno zahtevalo da se Evropa oslobodi zavisnosti od
ruske energetike, a sto se SAD tièe, mislim da veæ dugo postoji
nezadovoljstvo terminom distanciranje jer to zvuèi drastièno a niko zaista
ne misli da æemo tek tako razdvojiti amerièku privredu
od kineske, to jednostavno nije realno, ekonomski odnosi su
duboki i dostigli su najviši nivo prošle godine, a tako æemo i
nastaviti, naroèito u oèiglednim oblastima kao što su poljoprivredna
razmena i sliène oblasti, tako da su mnogi ljudi iz administracije u
Vašingtonu prihvatili termin smanjenje rizika kao veoma
koristan, i koji bolje opisuje ono što Sjedinjene Države pokušavaju
da urade, što se tièe investicija, provere, takoðe uvoza robe,
smanjenje rizika, kako smo veæ pomenuli, na polju tehnologije,
i rizik da visoka tehnologija koju Kina poseduje dovede u opasnost
nacionalnu bezbednost, takoðe sliènost s dešavanjima u Evropi,
i mnogo razgovora izmeðu SAD i EU, ukljuèujuæi i ovonedeljne
na temu tehnološke razmene, savetovanje, da preduzmemo
neke zajednièke mere bezbednosti, kao i tehnološke mere.
Znam da SAD ohrabruje zemlje poput Holandije i kompanije poput ASML-a,
svetskog dobavljaèa poluprovodnika, da prestane da servisira kineske
kompanije i opremu, u visokotehnološkim oblastima
poluprovodnika, jer ASML ima specijalnu hajtek opremu...
Tako da se svi ovi razgovori vode da bismo bili jednistveni oko
termina diriskinga, odnosno smanjenja rizika.
I mislim da je veoma bitno i za SAD i za Evropu da budemo na istoj strani,
da budemo u potpunosti usaglašeni u našim politikama, a strategija Kine
jeste da stavlja klinove izmeðu Sjedinjenih Država i Evrope,
unutar NATO generalno, ali i unutar same Evrope, i da pokuša da iskoristi
prirodne razlike koje postoje izmeðu SAD i Evropske unije.
Takoðe, gleda da osvoji tržište, kineska ekonomija je u teškom
stanju, ali kinesko tržište i dalje privlaèi mnoge, naroèito, na primer,
nemaèke proizvoðaèe oklopa, tako da se Kina trudi da pospeši
te razlike, da ih iskoristi unutar transatlantskih odnosa, da se
uveri da ne postoji jedinstveni prilaz, i da onda pokuša da iskoristi
te slabosti i da dobije tehnologiju potrebnu da dalje jaèa svoju privredu.
I to je najviše u žiži kineske vlade trenutno, u prvom redu
ih zanimaju amerièke mere, ali pored toga i evropske dirisking mere,
evropska ekonomska sigurnost, paket mera koje bi EU mogla da
donese, u smislu ekonomskih bezbednosnih mera, naroèito
kada su u pitanju ogranièenja vezana za investicije.
Dakle, Kina jeste zabrinuta, ali je uverena da æe na kraju dana
ipak prevagnuti te razlike i kinesko svetsko tržište.
Zanimljivo je da ste pomenuli veoma specifiène politike koje su usvojene
ili implementirane od strane Evropske
unije, a buduæi da dolazim iz Srbije i iz zapadnog Balkana, to je za nas
nešto gde æemo tek doæi. Kao zemlja kandidat za
èlanstvo u EU, ono što Vi pominjete za nas zvuÈi kao daleka buduænost.
Mi æemo, svakako, morati da radimo na tim temama i sa tim stvarima.
U nekim Vašim prethodnim postovima, mnogo vremena ste posvetili zapadnom
Balkanu, i imate vremena i danas da se posvetite zapadnom Balkanu,
ali treba pomenuti da unutar regiona zapadnog Balkana,
Srbija je bila predvodnik kada se radi o partnerstvu s Kinom.
I naziv ovog podkasta, zapravo, ''Èelièno prijateljstvo'' se odnosi
na sintagmu koja se èesto koristi od strane zvaniènika iz Srbije i Kine
da bi se opisao nivo odnosa, nivo partnerstva izmeðu ove
dve zemlje. Ove godine imamo najave, ne baš taèan datum, ali najavljeno je
da bi kineski lider Si Ðinping trebalo da doðe u Srbiju u
zvaniènu posetu. Malo vas dovodim u nepriliku, donekle,
pošto ne pratite ova dešavanja u tolikoj meri kao ranije, ali znam
da imate neko mišljenje i informaciju i zanima me kako vidite trenutno
stanje odnosa izmeðu Kine i Srbije, i da li nam možete dati Vaš lièni stav
o Srbiji kao zemlji, šta bi moglo za zemlju da znaèi potencijalno
partnerstvo sa SAD, kao što je sluèaj sa Kinom, danas.
I ovo je odlièno pitanje, i pomenuli ste planiranu posetu Si Ðinpinga
Srbiji, a mislim da bi trebalo da poseti i Francusku i Maðarsku,
što je veoma interesantno, jer Maðarska ima jedinstveno bliske
veze sa Kinom kao EU èlanica, i kada ste veæ pomenuli ovu
frazu èelièno prijateljstvo, videli smo tokom poslednjih nekoliko godina
jasno bliske odnose i angažovanje izmeðu Predsednika Vuèiæa i Sija,
bilo je uloženo puno napora da se implementira inicijativa Pojas i put
u Srbiji i na Balkanu generalno, vi znate bolje od mene da ništa
od tih planova nije brzo napredovalo, ali izgleda da se ponovo pokušava,
od strane Kine, a možda i sa srpske strane, došlo je i do potpisivanja
Sporazuma o slobodnoj trgovini, koji je, ako se ne varam, potpisan
krajem prošle godine... -Tako je.
Tu je, èini mi se, i obnovljen napor da se napravi pomak po pitanju
železnice Beograd - Budimpešta, tako da mislim da neki od ovih
velikih projekata mogu da naprave neki pomak, tako da se fraza
èelièno prijateljstvo odnosi na tu vrstu saradnje što se tièe rude,
ali mislim da æe se Kina znaèajnije ukljuèiti u projekte Zelene energije.
To je dosledno sa naèinom na koji Kina prilazi ekonomskim projektima
širom sveta, tako sto se prebaci na polje zelene energije.
Tako da oèekujem da vidimo još kineskih angažmana u Srbiji,
jer Kina shvata da je Srbija važan igraè u regionu zapadnog
Balkana, prepoznaje njenu stratešku važnost, što se tièe
trgovaèkih ruta, na primer iz Grèke, do EU tržišta, Kina takoðe zna,
kao što ste pomenuli, da je Srbija kandidat za èlanstvo u EU,
i zbog toga je Kini važan odnos sa tom zemljom...
Tako da oèekujem i posetu jer je ona jasan dokaz za kontinuiranu
pažnju za dobrim odnosima sa Beogradom, tako da je pitanje
za SAD i za druge, na koji naèin da obezbede pravu konkurenciju,
i da Srbiji ponude vrstu investicije i angažmana koja bi predstavljala
protivtežu, ako je to prava reè, da bi se obezbedilo da odnos
Srbije sa Kinom ne preraste u takav nivo da ometa odnose
Srbije sa SAD, i nastavak puta ka prijemu u EU.
Ali kao što ste rekli, nisam dovoljno dobro obavešten kao što sam nekada
bio, tako da se nadam da nisam ništa shvatio pogrešno,
i zanima me VaŠe miŠljenje o tome.
Ne, mislim da ste dotakli sve vaŽne teme, naroÈito kao posmatraè sa
strane, to je nešto èemu danas svedoèimo, rekao bih novo lice
Partnerstva, gde meka moæ Kine postaje veoma važan aspekt.
Poseta Si Ðinpinga æe verovatno biti vrhunac tog novog razvoja,
i mora se dobro ispratiti sama retorika, ali i dalje produbljivanje
saradnje u specifiènim podruèjima. Znate, kada prièamo o Tajvanu ili
Vašingtonu, ili èak o Evropskoj Uniji, prièamo zapravo o polu-provodnicima,
što je iz srpske perspektive još uvek veoma daleko od sadašnjice.
Ali kada se radi o ekonomskom razvoju, kada se radi o razvoju
infrastrukture, ili tehnologiji u Srbiji, u telekomunikacijama,
pa èak i u odbrambenoj industriji, polako smo svedoci ažuriranja
trenutnog stanja stvari sa Kinom. Sporazum o slobodnoj trgovini je
sigurno pretpostavka za sve to, rekao bih da je FTA verovatno
najvažniji sporazum potpisan od strane dve države, i to ne samo
zarad pospešivanja uvoza i izvoza, veæ stvaranjem konteksta u kojem
æe razvoj u drugim oblastima saradnje biti moguæ.
To podrazumeva i sektor odbrane, u vidu moguænosti da se kupuje
oružje od Kine, ili da se prodaje oružje iz Srbije Kini kao partneru,
što za zemlju koja ima status kandidata za pridruživanje Uniji
i veoma bliske odnose sa Vašingtonom može da bude pomalo kontroverzno.
Na nama je da pratimo razvoj dešavanja i nadam se
da æe to ostati u zoni interesovanja relevantnih istraživaèa
i organizacija poput Vaše, Atlantskog saveta.
Da, slažem se da je to pitanje bezbednosti važno, pratio sam
pomno u prošlosti, a sada kada ste to pomenuli, moram da kažem da je
to visoko na listi prioriteta, da Vašington sve posmatra,
i u smislu prodaje i opreme, obuke, imali smo obuku policajaca nedavno,
takve stvari, koje sve vode ka produbljivanju bezbednosnih odnosa.
I naravno, kao što ste pomenuli, i odnose oko telekomunikacija,
Vašington posmatra kako se to odvija i da li odnos Kine prema Srbiji na
neki naèin iscrpljuje prièu o demokratskim institucijama
u zemlji, mislim da je to takoðe od velikog znaèaja i da to
posmatraju i Sjedinjene Države i Brisel podjednako.
Dejvide, pre nego što te pustim, samo da kažem još nešto...
To je pomalo lièna poruka, mislim da je bio kraj 2018, ili poèetak 2019,
kada smo se nas dvojica sreli prvi put. Vi ste tada radili za
drugu organizaciju i tada ste došli u posetu Srbiji kao jednoj od zemalja
iz regiona, i za mene lièno je to bila prva prilika da o ovoj temi
poprièam s nekim ko dolazi iz inostranstva, iz Vašingtona,
i da poprièamo o saradnji Srbije i Kine, u tom vremenskom okviru.
Mnogi su tada dolazili, ali ste Vi i Vaše kolege prepoznali važnost
ove teme pre svih drugih. I vi ste rekli da ste 'hipsteri'
u tom smislu, jer ste se bavili pitanjem Kine i zapadnog Balkana
pre nego što je to bilo u modi. Vidite, mi sada imamo podkast
na ovu temu, dakle, hvala Vam što ste bili integralni deo podkasta,
hvala Vam što ste našoj publici približili naèin na koji SAD gleda
na Kinu, ali i kako ti meðusobni odnosi na globalnom nivou utièu
na stav Sjedinjenih Država, i nadamo se da æemo za par
meseci imati u poseti Si Ðinpinga, a nadamo se možda i pre toga, a
možda i posle, da æemo moæi ponovo da Vas ugostimo u Srbiji, takoðe.
Bilo bi mi drago. Hvala Vam puno još jednom.
Bila mi je èast da u poslednjih, kako Vi rekoste, šest godina,
saraðujem sa Vama i da izvlaèim koristi iz Vaše struènosti o
zapadnom Balkanu i o angažovanju Kine, i zaista sam Vam zahvalan
na prilici da se danas èujemo i poprièamo i rado bih to ponovo
uèinio uskoro, u narednim mesecima nakon posete predsednika Kine.
Do te sledeæe prilike, Dejvide, želim Vam prijatan ostatak dana,
i još jednom, hvala Vam što ste nam se pridružili.
Hvala puno.