Welcome to the latest episode of the New Magazine podcast
Understanding the Steel Friendship.
Prior to announcing my today's guest, I would like to invite you
to follow our profiles on social networks, you can find New Magazine
on You Tube, NM You Tube channel, as well as on Instagram, TikTok and
Facebook. Today, I had the pleasure to talk to Ana Krstinovska.
Ana is an excellent researcher, coming from North Macedonia,
the President and Founder of the organization called ESTIMA,
focused on cooperation of China with the countries of Western Balkan,
but the most important aspect of that research is directed
towards accession of the Western Balkan countries to the European Union.
This is an additional conversation in the series of interviews we want
to launch with this podcast, in order to help you understand
better what seems to be going on with respect to cooperation
of Serbia and People's Republic of China. So, we expanded it a bit,
covering the region a bit more, so follow us on You Tube,
as well as on social networks, such as Spotify, Deezer and
other podcast platforms.
Just to reiterate that this podcast is implemented
with the support of the U.S. Embassy in Serbia.
Produced by New Magazine
Implemented with the support of the U.S. Embassy
Ana, dobrodošli u podkast Novog Magazina,
dobrodošli u podkast Razumeti èelièno prijateljstvo,
zaista mi je zadovoljstvo što æu Vas ugostiti.
Dolazite iz Severne Makedonije, i moram da priznam da sam želeo
da Vas pozovem kao gosta otkako smo poèeli sa snimanjem,
jer kada se prièa o regionu zapadnog Balkana i o temi kineskog prisustva
na zapadnom Balkanu, ne mogu da zamislim kompetentnijeg sagovornika
od Vas, stoga, hvala Vam što ste moja gošæa danas u Beogradu.
Hvala Vam na pozivu, zaista je zadovoljstvo biti ovde i
razgovarati sa Vama, kao i obièno.
Na pocetku, želeo bih da Vam postavim pitanje koje postavljam svim gostima.
Dakle, èesto se partnerstvo izmeðu Srbije i Kine opisuje kao èelièno
prijateljstvo. Vaše gledište po tom pitanju bi bilo interesantno...
Kada èujete ili proèitate kako se partnerstvo izmeðu Kine i Srbije
predstavlja kao èelièno prijateljstvo, kakvo je Vaše mišljenje o tome,
kako vi shvatate tu sintagmu? -Buduæi da ne èujem tu sintagmu
prvi put, teško mi je da je razdvojim od Železare u Smederevu, tako da
je oèigledno da je ta fraza smišljena u tu svrhu,
ali sada je posmatram i u geopolitièkom smislu...
Što podrazumeva bilateralne odnose, koji æe izdržati sva godišnja doba,
sve vremenske prilike, koji su izdrzljivi, èvrsti, da mogu da traju.
Vidimo to umnogome u nedavnim geopolitièkim promenama,
uz rat u Ukrajini i uz globalnu polarizaciju izmeðu istoka i zapada,
tako da vidimo da Kina pruža podršku Srbiji, i obrnuto,
kada se radi o uvoðenju sankcija protiv Kine, u procesu
usklaðivanja sa EU, ili u drugim oblastima u kojima se Srbija
približava Kini, i gde Kina, na neki naèin, nagraðuje Srbiju za ovo
èelièno prijateljstvo, tako što podržava stav Srbije u Savetu
bezbednosti po pitanju Kosova, tako što obezbeðuje investicije,
dakle, u osnovi, to je prijateljstvo koje izdržava test vremena.
Ja se slažem sa takvim gledištem, naroèito nakon samita Pojas i put,
u oktobru prošle godine, jer imamo zapravo ponavljanje te sintagme,
tako što je i sam Si Ðinping izjavio da je ono što spaja Srbiju i Kinu
prijateljstvo vezano èelikom, mala varijacija na temu èeliènog
prijateljstva, ali ipak u skladu sa onim o èemu danas prièamo.
Ali, pre nego što preðemo na regionalna i geopolitièka pitanja,
hajde da malo porazgovaramo o Vama i Vašem radu...
Vi imate istoriju veza sa Kinom, koja seže i van domena politike,
pa možete li da nas upoznate sa tim kakve su Vaše veze sa Kinom,
i kakva je Vaša veza sa temom prisustva Kine na zapadnom Balkanu.
Moja poèetna pozicija je oblast sinologije, studirala sam kineski
jezik i književnost na Univerzitetu u Skoplju, onda sam dobila stipendiju
od kineske vlade da odem i provedem par godina u Pekingu, da na izvestan
naèin usavršim znanje kineskog jezika, a buduæi da su me meðunarodni odnosi
i diplomatija i globalna politika oduvek zanimali, po povratku u
Skoplje, poèela sam da se prebacujem na tu oblast meðunarodnih odnosa.
Onda sam diplomirala sa temom evropskih odnosa, a moja disertacija
se bavila temom odnosa Kine i EU. Tako da je u osnovi Kina bila prisutna
kroz moju celokupnu karijeru, èak i kada sam bila usredsreðena
na druge stvari, kao što su EU integracije, a potom sam
poèela da radim za vladu, i èetiri godine sam radila
na meðunarodnim odnosima, unutar vlade, pokrivajuæi i taj
EU portfolio, a delimièno i Kinu, njene odnose sa Makedonijom.
Poèev od 2017, prebacila sam se na teren graðanskog društva,
gde radim istraživanja, napisala sam doktorat na temu: Kineska
razvojna pomoÆ zapadnom Balkanu, a sada ono što radim u oblasti
civlinog društva jeste trougao odnosa izmeðu Kine, EU i zapadnog Balkana.
Dakle, u osnovi, prisustvo Kine u svim zemljama u regionu,
i na koji naèin to utièe na šanse tih zemalja da uðu u EU u bliskoj
buduænosti. -Ja bih da se možda detaljnije okrenemo onome što
trenutno radite, predsednica ste nevladine organizacije, tink-tenka,
kao i osnivaè NVO ESTIMA, u Severnoj Makedoniji, ali
na regionalnom i evropskom nivou, tako da ste prisutni i šire, na
globalnom nivou, mi se poznajemo veæ neko vreme, sreli smo se i pre
razmatranja ove teme, i zapravo smo i saraðivali na jednom projektu koji
se trenutno realizuje, tako da možete li nam reæi nešto više
o onome na šta ste trenutno usredsreðeni, na rad ESTIME,
a možda i nešto o našem zajednièkom projektu na
kojem ste angažovani trenutno. -Naravno, ESTIMA je tink tenk
koji se bavi oblastima kao što je politika, istraživanje i analiza,
s posebnim osvrtom na spoljnu politiku i prisustvo Kine u regionu.
Prošle godine smo pokrenuli inicijativu pod nazivom
Kineski politièki tim zapadnog Balkana, a cilj ove inicijative
jeste da nekako doprinese boljoj i informisanijoj politici o Kini
u svim zemljama u regionu jer, iz mog iskustva, do sada je
Kina rukovodila inicijativama i politikama u regionu, a zemlje su,
bilo da se radi o Srbiji, Crnoj Gori, ili Makedoniji, one su jednostavno
samo prihvatale ono što im se nudi, ali nisu imale proaktivan stav,
da ih neko pita šta im treba, ili da na neki naèin modifikuju
ili izmene neke inicijative koje su možda štetne po njih.
Tako da je osnovna ideja ovog projekta da ove zemlje kreiraju
politike preko kojih æe ta dobit biti veæa u njihovom odnosu
sa Kinom, a da istovremeno smanje štetne posledice takvih odnosa.
Bez obzira da li se radi o šteti po životnu sredinu,
podrivanje dobrog upravljanja u nekim projektima koje finansiraju Kinezi,
tako da se u osnovi trudimo da uspostavimo bolje koordinisane
i usredsreðenije i sveobuhvatnije kineske politike u ovim zemljama.
Dakle, kada govorimo o politici implementiranja projekata unutar
regiona, možemo se složiti da je taj proces bio izazovan, uspostaviti
razgovore, u pojedinim zemljama više nego u nekim drugim...
Sve je to bilo u skladu sa neèim što možemo nazvati diferenciran
regionalni pristup ili nivo uspešnosti kineskog prisustva u regionu.
Da li vidite neke podele u pristupu na regionalnom nivou ili u nivou
prihvatanja kineskog prisustva u zemljama u regionu?
Moramo da napomenemo da Kina u osnovi nudi zemljama u regionu
isto, to je poèelo pre deset godina, sa kineskom platformom za saradnju
sa centralnom i istoènom Evropom, to je bio period kada je Kina zapravo
ispitivala teren, tako da je ponuda bila istovetna.
Finansiranje infrastrukturnih projekata, poveæana trgovinska razmena,
neke investicije, a onda tokom godina, a naroèito u poslednjih
pet ili šest godina, vidimo oèigledan jaz u smislu kineskog prisustva u
Srbiji i njenog prisustva u drugim zemljama.
To je do izvesne mere povezano sa globalnom polarizacijom, jer su tri
ove zemlje, konkretno Severna Makedonija, Albanija i Crna Gora,
postale èlanice NATO, za njih je saradnja sa Kinom u nekim oblastima
postala nemoguæa, kao što je visoka politika, oblast odbrane ili vojske,
to je van dometa, kao i u nekim važnim oblastima koje se smatraju
osetljivim temama, kao što su telekomunikacije i energetski
sektor, takoðe je malo komplikovano saraðivati sa Kinom, a u isto vreme,
mi vidimo da Srbija uleæe u to punom brzinom, i implementira
nove projekte sa Kinom, Bosna do izvesnog stepena pokušava da
oponaša ono što Srbija radi, ali buduæi da je situacija
drugaèija, Bosna je veoma komplikovana zemlja, s aspekta
politièkih i administrativnih podela, kao i politièke stabilnosti i
vladavine prava, tako da su Kinezi na neki naèin obeshrabreni da tamo
posluju, tako da ostaje jedino Srbija kao njihova željena destinacija.
I to vidimo u celosti. Kada uporedimo Srbiju sa ostalim zemljama regiona,
ona ima deset puta više kineskih direktnih investicija u poreðenju
sa svim drugim zemljama. U Srbiji, 20 odsto ukupnih stranih direktnih
investicija predstavljaju kineske investicije,
u zemljama kao što su Severna Makedonija ili Albanija, taj procenat
iznosi 2 odsto, ili èak i niže, uz konstantan pad.
Na primer, u Albaniji vidimo, gde je bilo par velikih kineskih investicija,
kineski investitori nekako nisu baš srdaèno doèekani.
Bila je jedna koncesija za meðunarodni aerodrom u Tirani,
koju je držala jedna kompanija iz Hong Konga, i oni su na neki
naèin bili primorani da to ustupe lokalnim albanskim kompanijama,
da se povuku iz investicije i odu iz zemlje, a to se desilo
i sa nekim sitnijim ulaganjima, u oblasti iskopavanja hroma,
i tako dalje, i ne vidimo da u ove zemlje stižu neke nove investicije
iz Kine. Tako da kada uporedimo, u Srbiji imamo green-field investicije,
imamo i velike akvizicije od strane kineskih kompanija,
što doprinosi pravljenju velike razlike u prisustvu i uticaju.
Dakle, kada govorimo o uticaju Kine na zapadni Balkan, moramo da
razdvojimo Srbiju i druge zemlje, jer to, u osnovi, nisu isti sluèajevi.
Razumem šta ste hteli da kažete, rekao bih da smo svedoci uvoðenja
nekih izmena, i to nedavno, imali smo izjavu albanskog
premijera, kada je rekao da oni ne teže visokom nivou partnerstva
sa Kinom, te da Kina ništa nije donela Albaniji, to su rekli nedavno.
Oni pominju da kineska platforma za saradnju nije svuda rezultirala
konkretnim projektima u Albaniji, ali ne možemo da zanemarimo
èinjenicu da Albanija, pa èak i Makedonija, u nekim sluèajevima,
iako bi trebalo da imate koristi od uspostavljanja stabilnije vlade
u nedavnoj istoriji, trebalo bi, recimo, da se više posvetite
procesima EU integracija. Što se Crne Gore tièe,
uskoro æe biti doneta odluka, jer su i oni imali ozbiljan pad
kada se radi o kineskom prisustvu, ali buduæi da su oni èlanica NATO,
u te dve oblasti koje ste pomenuli, zapravo se ne oèekuje da æe doæi
do novog momentuma u razvoju saradnje sa Kinom.
Srbija je poput deteta sa plakata, proglasila je vojnu neutralnost,
buduæi da nikada neæe, ili bar ne u bližoj buduænosti, postati èlanica
NATO, ali još uvek imamo to uèlanjenje u EU kao spoljno-
politièki cilj, barem proklamovani spoljnopolitièki cilj.
Ono što sam zapravo hteo da Vas pitam jeste da, nakon izbijanja
ruske agresije na Ukrajinu u 2022, videli smo novi momentum u procesu
EU integracija. Da li posmatrate EU integracije kao još jedan teret
u uspostavljanju saradnje sa Kinom, od zemalja u regionu,
ili da preformulišem pitanje: Da li æe zemlje dovesti sebe
u poziciju da æe morati da biraju: ili èlanstvo u EU i olakšavanje
procesa EU integracija, ili dalji razvoj saradnje sa Kinom?
U principu, prvo i najvažnije, one ne bi trebalo da budu dovedene u
situaciju da biraju, jer sve EU èlanice imaju odnose sa Kinom,
neke od njih imaju intenzivniju saradnju sa Kinom, kad su u
pitanju direktne investicije i trgovinska razmena,
u poreðenju sa zemljama zapadnog Balkana.
Kina se, u principu, ne protivi EU integraciji ovih zemalja
iz veoma jednostavnog razloga: u kineskom je interesu da ove
zemlje postepeno postanu èlanice Evropske unije.
To bi znaèilo da bi kineske kompanije koje su veæ pokrenute u tim zemljama
imale lakši pristup jedinstvenom EU tržištu, jer su ove zemlje na
tom putu, one postepeno postaju deo jedinstvenog EU tržišta.
To bi, takoðe, znaèilo da bi u nekom trenutku, kada ove
zemlje postanu èlanice EU, Kina mogla imati saveznike za
tim stolom, u Evropskoj Uniji, u Savetu ministara EU,
kada se budu donosile spoljnopolitièke odluke.
I sada, zamislite Srbiju sa ovim èeliènim prijateljstvom sa Kinom,
biæe jos teže da se usaglasi sa EU, na primer,
po pitanju uvoðenja sankcija Kini, tako da bi bilo u interesu
Kine da ove zemlje postanu èlanice EU.
Iz strateških, geopolitièkih, ekonomskih razloga...
Pitanje je da li... neke od vlada u ovim zemljama sada, ali i u prošlosti,
i ne samo u Srbiji, veæ i Makedoniji i Crnoj Gori, bile su spremne da
nekako stave po strani principe EU integracija, u cilju zadovoljavanja
potreba kineskih kompanija, kineskih investitora i kineske vlade.
Na primer, kada smo uzimali kredite, nismo razmišljali o
EU pragu koji iznosi 60% u toj razmeri, tako da smo uzimali
ogromne zajmove, da bismo mogli da gradimo autoputeve, ne samo
u Makedoniji, veæ i u Crnoj Gori. A te odluke su donete u potpunoj
nesaglasnosti sa EU pravilima, ali i u suprotnosti sa nacionalnim
pravilima, bez javne nabavke, ima nekih optužbi za korupciju,
kao i optužbi za ekološku štetu, naroèito u Crnoj Gori.
Tako da ne smatram da jedino Kina podriva proces uèlanjenja u EU
ovih zemalja, veæ Kina saraðuje sa korumpiranom politièkom elitom,
da bi izvukla maksimum svog interesa u ovom regionu.
To je glavni problem.
Mislim da smo veæ o ovome razgovarali. Da postoji jasna
razlika izmeðu, na primer, Rusije i Kine u njihovom prisustvu u regionu.
Rusija je definitivno igraè koji igra na kvarno, jer je u interesu
Rusije da pokvari procese, bukvalno direktno ili indirektno
posredstvom svojih partnera, svojim potezima u ovom regionu,
ona šteti procesima EU integracija, èak i proces pridruživanja NATO kad
su neke druge zemlje u pitanju. Kina je, sa druge strane,
više pomagaè u ovim procesima. Dakle, ako imamo vladu u nekoj
od ovih zemalja koja je voljna da progleda kroz prste kada se
radi o nekim propustima vezanim za životnu sredinu, ili da zanemari
pravila konkurencije i orijentaciju tržišta, Kina se neæe buniti...
Kina, to jest kineske kompanije æe uskoèiti, kao i kineska vlada,
koja æe postiæi sve dogovore, i oni vas neæe naterati da to
uradite, ali æe biti više nego sreæni da vam olakšaju ceo taj proces...
koji ste veæ zapoèeli. To me dovodi do zakljuèka,
a verujem da æete se složiti, ipak bih voleo da èujem Vaše
mišljenje o tome, da li su neke zemlje, odnosno da li Srbija
šteti svojim EU procesima, ne zbog toga što saraðuje sa Kinom,
veæ zbog toga što dozvoljava sebi da zanemari sve te aspekte da bi
uspostavila kontekst u kojem je saradnja sa Kinom i kineskim
kompanijama uopšte moguæa. -Da, smatram da to jeste štetno,
da kažem to veoma otvoreno, ali s druge strane, èini se da
Srbija, kada se radi o pitanju Kosova, ne raèuna na to da æe postati èlanica
EU u bližoj buduænosti. Zbog toga je potpisala FDI sa Kinom,
i zbog toga se oslanja na kratkoroène ciljeve u saradnji sa Kinom.
Mislim na investicije koje æe doneti profit u unarednih 3 do 5 godina,
koje æe doprineti izvoznim aktivnostima, zapošljavanju,
otvaranju novih radnih mesta, a s druge strane, vidimo da
se Kina ponaša oportunistièki, tako da ona saraðuje na svim
ovim aspektima sa Srbijom.
Tako da se slažem da Srbija podriva svoje evrointegracijske procese, ali
ovo je na neki naèin nepovratan proces, jer može u nekom trenutku da se uskladi
sa EU pravosuðem, može da implementira svoje sopstveno
nacionalno pravosuðe, jaèe i doslednije, tako da ne vidim
veliki problem ako ima jasno pokazane spremnosti od strane
vlade da se kreæe ka evrointegracijskim procesima.
Imam slièno mišljenje o tome, ponavljam se, ali to je zato što
smo o ovome veæ ranije prièali, ne radi se o tome da mi ne oèekujemo
dobre stvari iz saradnje sa Kinom, ili da ih ne primeæujemo...
Veæ se radi o tome šta tome stavljamo kao protivtežu.
Ako želimo nove autoputeve, i dobijemo nove autoputeve,
to je veoma dobra stvar što smo to ostvarili.
Na primer, znaèi mi što danas mogu od Beograda do Zlatibora da stignem
za tri sata, umesto za pet sati. To je zaista dobra stvar.
Radi se samo o tome da imamo pravo da pitamo zašto je odreðeni partner
odabran, ili koja je cena te odluke, da li je projekat mogao da bude
jeftiniji, i da li je to zaista bila najbolja ponuda...
To su te sitnice, ili ne baš sitne stvari koje optereæuju saradnju,
koja one koji motre na Kinu tera da postavljaju takva pitanja...
A samo želimo da nam se na ta pitanja ponude odgovori.
To je savršeno opravdano, mi živimo u demokratskom društvu,
ili bar naši politièki lideri tvrde da su naša društva demokratska.
Tako da oni to treba da dokažu. Samo da kratko pomenem sluèaj
makedonskog autoputa koji je izgraðen kineskim sredstvima.
I ja se u potpunosti slažem da je dobro imati autoputeve,
ali radi se o tome da je ugovor o finansiranju autoputa potpisan
pre deset godina, dakle 2013. godine. Mi smo sada u 2024. godini,
a autoput, deonica duga 50 km, još uvek nije završena.
A cene rastu, mi potpisujemo anekse ugovora koji utièu na
poveæanje cene, poslednji aneks je potpisan na dvesta miliona evra...
Tako da raste cena autoputa, a autoput se ne gradi,
a onda, pre par nedelja, naš premijer daje izjavu
u kojoj kaže da je bilo jedanaest klizišta na izgraðenoj deonici puta,
koja sada moraju da se raskrèe, i da obezbede sigurnost da se
ubuduæe klizišta ne bi dešavala. To æe dodatno da podigne cenu.
I onda se mi pitamo zašto kineska strana ili makedonska
vlada nije obratila pažnju na to tokom planiranja izgradnje autoputa.
Zašto nisu uradili geološko istraživanje, da naprave detaljnu
dokumentaciju o projektu, a potom su tu i pitanja koja ste vi pokrenuli
a tièu se tendera, zašto smo odabrali odreðenu kompaniju, a nismo našli
najbolji odnos troškova i benefita. Sva ova pitanja su legitimna,
i ona su suprotna od mita da su kineski projekti jefiniji u
implementaciji i brže se realizuju, jer poèeli ste izgradnju brzo,
i da, brzo ste i završili, ali onda potrošite još novca ispravljajuæi
greške o kojima je trebalo brinuti u pripremnoj fazi projekta,
pre poèetka same gradnje. I tu je dobro poreðenje sa
EU fondovima. Mi kažemo da su EU fondovi isuviše birokratski,
da su veoma spori, da faza planiranja predugo traje,
ali ako posmatramo fazu priprema i fazu realizacije, kada se radi o
projektima koje finansira EU, oni su kraæi u fazi priprema i
realizacije od kineskih projekata u istim fazama.
Takav je sluèaj u Makedoniji, takav je i u Crnoj Gori,
a sigurna sam da i u Srbiji ima primera sa ovim manjkavostima.
Srbija je zapravo veoma dobra prilika da istraži kako se stvari rade u zemlji
koja još nije deo Evropske Unije, i u zemljama koje su, da kažemo,
odanije tom procesu EU integracija, ili su veæ deo Evropske unije...
Mi imamo tu železnicu Beograd-Budimpešta,
i buduæi da je sve moralo da bude jasno i taèno u maðarskom sluèaju,
zbog toga što njih posmatraju evropski izaslanici, dok u Srbiji
smo tek poèeli da to radimo, stiæiæemo do maðarske granice
za koju godinu, a tek nam ostaje da vidimo da li æe ovi novi vozovi,
to jest cela pruga, biti kompatibilna sa evropskim sistemom železnica,
ili da li æe neki od stanovnika koji su se nalazili na mapi
izgradnje železnice biti u opasnosti. Sada imamo lokalne aktiviste koji
pominju dugoroène posledice na neka prirodna staništa,
na deonici te železnice. A sad prelazim na drugo
pitanje koje sam danas veæ postavio. Ono što Srbija radi od nedavno,
a možda i celu deceniju unazad, mi mirno dozvoljavamo poveæano
prisustvo Kine u strateški važnim oblastima.
Jedna od najvažnijih oblasti, nadam se da se slažeš, jesu
prirodna bogatstva kojima jedna zemlja raspolaže.
Na koji nacèin ih eksploatišemo, kome ih prodajemo, kakve su
naše strateške orijentacije... Vi ste, zajedno sa još jednim
Autorom, napisali èlanak o prisustvu Kine u industrijama zasnovanim na
sirovinama na zapadnom Balkanu. Za mene je to jedan od najboljih
pregleda na koji naèin se Kina predstavlja strateški
u èitavom regionu. Da li vidite prisustvo Kine
u ovim strateški važnim oblastima samo u Srbiji ili je to sluèaj i sa
drugim zemljama širom regiona?
Veæ sam pomenula da su prvobitno ponude Kine i njen pristup bili isti
za sve zemlje, i vidimo ono što ste upravo pomenuli.
Zainteresovanost Kine za sirovine i ekstraktivne proizvode,
širom zemlje, to jest regiona. Izvinjavam se.
U Srbiji je to uglavom bakar, koji Kina eksploatiše i šalje
u Kinu, tako da je, da tako kažem, malo utolila glad za sirovinama,
ali ih ona izvozi i u druge zemlje. U sluèaju Albanije, kineski
investitori imaju monopol na eksploataciju nafte, ali su tu
i rudnici bakra i hroma, što se tièe Severne Makedonije,
naš najizvoženiji proizvod su legure gvožða, a u sluèaju
Crne Gore, u pitanju su rude boksita i aluminijuma.
Ako pogledamo, vidimo da postoji šema, veæina ovih zemalja, uz
izuzetak Bosne, izvoz èetiri zemlje u Kinu se sastoji od izvaðene rude,
i sirovina. Ovo su proizvodi koji nemaju dodatnu vrednost,
ali dosta doprinose narušavanju životne sredine, naroèito ukoliko
su preterano eksploatisani, takav je sluèaj u Srbiji sa
Zijin rudnikom, sa prevelikom eksploatacijom bakra.
I mi èesto èitamo da stopa razmene izmeðu zapadnog Balkana i Kine
raste u poslednjih deset godina, onda moramo da se zapitamo
da li je u našem interesu i da li nam to donosi negativne posledice.
Jer mi zapravo izvozimo proizvode koje ne donose puno vrednosti
u našu ekonomiju, niti u našu lokalnu zajednicu, a s druge
strane, uvozimo proizvode koji su veoma na ceni, što naš trgovinski
deficit podiže do neba, ali i stavlja naše ekonomije u
takav položaj da ne mogu dalje da se razvijaju i ne mogu da
maksimiziraju svoju saradnju sa Kinom.
Slušao sam poslednjih par reèenica koje ste sada izgovorili i pala mi je
na um još jedna tema vezana za Srbiju, jer ima i drugih strateški
važnih oblasti u Srbiji gde bi trebalo tek doneti neke ozbiljne odluke,
ali hajde da to ostavimo za neku drugu priliku i drugi razgovor,
ali bih rekao da poenta koju ste napravili može lako da se primeni
na neki slièan scenario. Ana, polako privodimo razgovor kraju,
želeo bih još nešto da Vas pitam, da Vas zamolim da malo predvidite
buduænost, naime, kako vidite prisustvo Kine u razvoju regiona,
u nastavku saradnje? Da li mislite da æe zemlje biti bliže Evropskoj
uniji, te da æe se malo distancirati od saradnje sa Kinom, ili da æe
saraðivati kao i obièno, a da æe dosta toga zavisiti od drugih
aspekata geo-politièkih dešavanja, u smislu politika širom regiona,
u pojedinaènim zemljama koje æe ili, pak, neæe nastaviti saradnju sa Kinom?
Ako Srbiju ostavimo po strani, preostale tri zemlje koje su èlanice
NATO u regionu, veæ su u skladu sa EU pravilima, kada se radi o
njihovoj saradnji sa Kinom. Tako da one ne saraðuju
u strateškim oblastima sa Kinom, rekla bih da je ta saradnja više
simbolièna, jedino kada je u pitanju Srbija, radi se o rasplamsanoj
saradnji, i do izvesne mere, takoðe u Bosni i Hercegovini.
Svakako, moramo da shvatimo da je Kina u regionu i spremna je za
dugaèku utakmicu. Kina ne planira da bude prisutna u narednih pet do
deset godina, veæ planira da ostane ovde. Mislim da Kina nema ništa
protiv èekanja na dobru priliku ili da investira u region, da
implementira neki novi projekat, a ono što u ovoj zemlji takoðe
vidimo jeste da je došlo do promene u pristupu Kine,
jer su oèigledno vlade uglavnom prozapadne, i nisu samo za EU,
veæ takoðe i proamerièke, i ne žele da ostvare veliku saradnju sa Kinom,
a sada Kina pomera svoj prilaz da bi radila više sa društvom,
sa onim delom stanovništva koji nije mnogo zavisan od vlade.
Tako da vidimo napore kineske vlade da prodre u akademsku zajednicu,
u institucije visokog obrazovanja, takoðe i u medijsku zajednicu,
takoðe dosta saraðuje sa poslovnim komorama, jer
æe poslovna zajednica uvek biti za dobru saradnju sa Kinom,
to vidimo širom sveta. Tako da, zapravo, Kina
ne gubi vreme, ona ne stoji sa strane veæ se prilagoðava, i sve æemo
više viðati to prilagoðavanje kao pristup, na primer, ukoliko
na nekom prostoru kineski investitori nisu baš dobrodošli,
oni æe gledati da udruže snage sa zapadnim investitorima.
Takav je sluèaj sa Crnom Gorom, sa Možura vetroparkom,
vidimo to i u Severnoj Makedoniji, gde se kineski investitor dogovorio
da uðe u zajednièki projekat sa Amerikancima...
Isto se dogodilo i Srbiji, sa farmama vetrenjaèa.
Dakle, mi vidimo da Kina pronalazi naèin da bude dobrodošla u regionu,
i ne smemo da zanemarimo kinesku krivulju uèenja, Kina ima veliki
potencijal da uèi, ima velike resurse, to je ogromna zemlja sa resursima
koji su posveæeni spoljnoj politici, tako da smatram da æemo videti
drugaèiji pristup Kine na zapadnom Balkanu, ali neæe doæi do manjeg
prisustva Kine. -Mislim da bi bilo dobro da završimo ovom porukom.
Ali pre nego što se rastanemo, želim da Vam se još jednom
zahvalim što ste nam posvetili vreme, što ste nas našli ovde
u Beogradu, i ako je neko zainteresovan da nastavi
da prati Vaš rad, mogu da odu na medijski profil ESTIME,
videæe tamo neke video materijale, koje je pravio kineski politièki tim
za zapadni Balkan, Vi ste sigurno deo tog tima.
Mislim da æe stvari na koje se fokusirate u daljem radu doneti
veæu jasnoæu u razvoju saradnje izmeðu Kine i zapadnog Balkana,
naroèito u kontekstu EU integracija. Dakle, hvala što ste tako odani
poslu i što radite predano, i hvala Vam što ste bili ovde.
Hvala Vama na ljubaznim reèima, kao i na pozivu.
Bilo mi je zadovoljstvo.