Pii, pi, pi
escoltes Ona Mediterrània
Escoltes Ona Mediterrània,
des de la 88.8 de la Frequència Modular.
Un Embassy de For 저도
BOSPA.
Domítics.
Una hora de ràdio eclèctica,
per gent de ment,
elèctrica.
No crec que prengui mai
contemplar la inocència dels moribuns
ni aquest cant de brazol
que en cantaves abans d'anar al llit.
Fa molt que canviarem la morfina i el sexe
per cridar-nos cada un dels nostres blaus.
Els covars saben com viure amb el renau.
Des de llavors he gastat la imprudència
i els llençols, cercant la lò de l'escor segreta
per les teves ungles.
La passió encara et pertany.
La resta va desaparèixer
en el lent moviment de l'aigua
damunt la pedra.
Hi ha algú a l'altre costat?
Si d'així, deixa't modelar
pel moviment que ens arrosa.
La passió encara i pertany.
Yes!
So you can see this you heard it now.
Well, I've heard it now.
As you leave me conversations
I'll cross my head with your hands up, hands up.
Yes!
You're waiting for me to pass it on.
Oh, yeah!
Modafakas!
Això són Les indòmites.
Com és possible el duim aquí?
No sé quantes hores tancats
perquè no mos han deixat sortir
des d'aquesta setmana passada.
Jo no m'ho crec. Seguim malalts.
Estem com a...
Com se diu quanta tanca en què no te deixen sortir?
Confinats. Exacte.
Fins i tot ens hem confinat
les Loques del Monho,
que és...
M'ho he vist transparent, què?
Bones.
Una joana Maria Borras,
que fa...
Una xinça menata.
I el senyor Rock Negre.
Ja és que quan t'estirem a confinar
no m'atanc que me posen pla de prisiu.
I qui vota ara en Joan CiberSheep,
que s'apuja per ses parets
és perquè no queden pel·lícules
dins d'aquest ordenador.
No tenim internet.
No tenim telèfon,
que és el nou schedule.
No tenim telèfon.
Ara es veu que estem al telèfon,
que és el nou cetu.
122 que van fer la setmana passada,
però aquesta setmana
per celebrar el meu universal i
sí...
Sí.
Fas 23 anys.
Seteveu.
Seteven.
Qui som? Ja ho han dit, les indòmites.
Hem dit Siméil, movimental, araba, jamail.cat, jamail.com.
Bé, envieu-vos coses.
Moltes gràcies per venir a panorama la setmana passada.
No m'ho... m'ho sap molt de greu que és la cosa que...
sortís tan bona i no arribés a tothom.
Hem fet curts.
A partir d'un dia em menjarem manco a noltros.
I, bueno, també, la gent que no va per entrar i que...
intentarem fer-ne una altra a la més aviat possible
i així pateu-ho tot, pateu-ho tot.
Només tenim un missatge per la persona que va telefonar a la policia
vesten a cagar, que eren les 12 i 5 del migdia.
No me'n fotis. És que a la centre no se pot fer res.
Perquè si no després desguiris, no se parenen a les 12.
Va per això una performance i confirmàvem des d'aquí que no era una performance.
José Miguel, ja té de volgoles.
Les...
Manilles?Sí.
Enviame algo, ¿no?
¡Señazo!
Señor, ságane aquí, por favor,
que nos está desrumpiendo, disrupcionando...
Se estudia el programa, hombre, ya.
¿Qué hemos coltado? Ah, sí, hemos coltado.
Nadé es Sara. Nadé es Sara,
has lo millor que le ha pasado en la rock.
Està donant-me d'aquest avui d'enc del sud, del nord de l'Est i de l'Oest.
Amb aquesta cançó, que és Hands Up,
que és un se'n mans a dalt, a onbre allà,
que mos diu aquesta cosa de...
Ah, sí, quan poses totes les peces de estrenca clòscues plegades,
se nota que tot és absurd, no tens raó,
hi ha més a més esperes,
esperes només per poder-me dir que el problema és meu.
I no, no m'has surt de la cotorra.
Que ja vos ho dius.
Puffa, sígu...
Cuní.
És una paraula molt chula.
I d'aquesta cosa de pares que vos donen,
la culpa de coses que fan elles ve aquesta pregunta.
Quina baralla absurda ha tingut amb un aparat o un company de pis?
No, no. No m'ho miré així, m'hi esperaré.
M'he tingut moltes absurdes.
Sí, vaig conviure una francesa
com a company de pis durant una temporada
i cada vegada que tocaves formatge,
el teas com el teas, m'ho barratjava perquè no el teava bé.
I jo cada vegada li deia,
que és normal que m'és igual que vull un tor de formatge
i una llesca de pa moreno.
I llavors es tornava un pa més primont i llavors...
M'ho enrotllava, m'ho allà dormia.
I quan tornava formatge,
m'ho tornava a discutir, és el mateix.
No era per a me, però teníem el que és ritual.
Ratuada per a me.
O sigui...
O dir profundament les discussions absurdes.
Normalment fux.
Quan comencen.
O quan intues que van a començar.
Jo me'n vaig.
Més o dir... ara.
Ostres, no sé per què, però tornen a escotxar.
En sèrio que tenc un problema greu.
Podria ser.
Quan duus algú a devora que t'està dient totes temps
les coses que fas malament conduint.
Va massa a poc a poc, va massa aviat.
Gira per aquí, ara giraràs per allà, això.
Allà hi ha un puesto!
I un lloc per a perca.
I pretén que facis semitja volta amb ida escarrera
i per no continuar fent voltes.
Això. O dir.
I aquestes, de vegades, freren per tu.
Malament la tenguim tal de freno.
S'ha mouat amb molta força, amb un peu.
És com aquella gent amb saquivàs caminant i te diu...
Per aquí vas, per allà és molt més curt.
Però el bo és que no se'n recorden de què fan això.
I dona igual, si tu ets el seu hemcop,
vas per on t'havien dit,
te dirà que per s'altre val de més curt.
Per què fan això?
No ho sé, no m'en dono en compte,
però quan ja veig néixer fora de GPS,
perquè aquí és Mercolet, i si el dia següent
me diu que per allà és Mercolet,
perquè no me'n recordaré que havien anat a l'altra banda.
Seràvem, eh, t'ha.
Se m'ha dit que ho hauria d'absurdat.
Record que va tenir una pelotera,
que és molt bona, amb anguitinyar,
per si els plats-plans eren font dos o no.
Perdona.
Perquè, que a nosaltres, tenim tres tipus de...
tres casdes de plats.
Els molt fondos, els semifondos,
els gairebé plans i els molt plans,
que els molt plans són els que he comprat ja.
Però, se discurs jo era...
Pots un pla-pla.
I un pos un.
No, no, no, aquest no. Aquest, és de panvali.
No veus que si posis aquí...
No me'n record que era.
No... que haurà de pescar.
Eh, i dic bé, un pla-fondo.
No, no, fondo no. Els plans.
I dic, però això no és un pla-pla.
És un pla... Calli, fondo.
Si tu podes allò que de pa i has de doblegar,
no és pla, aquest pla.
Un pla-pla-pla de prevenegre estar.
Així que tenim pla-plans,
pla-plans de veritat, semifondos i fondos.
I ja no discutesc.
Ja no discutesc.
Perquè la següent passa, passa...
No, aquest tassons, no.
Quina tassons? Aquest tassons no són fondos.
No, amb aquest no he bogut mai.
Sí, ahir. No, però aquest no m'estim més aquells altres.
Quins, aquí. No, no, aquí, quasi sempre, però no sempre.
No vull tenir aquesta discussió.
M'apreço una discussió bastant menys absurda
del que tu penses, aquesta.
Bastant metafísica, és a dir.
Un pla.
Si de d'on és això, jo de d'on venc?
Clar, un pla... no és pla, si no se diu que és un pla-pla...
Perdó?
M'he dit que és la bomba, aquesta discussió.
No veig gens de surts d'un assalut.
D'acord. Si no la no menes, no et disteix.
Vols casar-te amb mi meu amor?
No, no.
Per no discutir d'aquest pla.
Imagina't en Rock, fent-li entendre,
explicant-li això amb el teu home a mi de una safuria d'aquesta.
No, que pla, no!
Vols matar-ho en el seu minut?
Ara tenim, com aquelles aventures de Tria, la teva aventura,
tenim o preguntes absurdes o una cançó.
Què voldria fer, per exemple, una cançó?
Sí.
I don't trust me, the roads are dry and dusty
and we're taking the scenery.
Waiting to the people,
and it feels this is like to me,
a spiral that I can see.
And you are dead, you are dead, you are dead to me.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
and the cure of the saints and the truth that's changing me.
This is an unfamiliar strain, I have no immunity.
Brothers and unalienting.
Pathogenic and parasitic, this is unflame.
And it has to be treated, parasite in the bloodstream.
This is unflame, this is unflame.
And he's feeding, he's feeding on everything.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
and the cure of the saints and the truth that's changing me.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
and the cure of the saints and the truth that's changing me.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
and the cure of the saints and the truth that's changing me.
The brothers were dry and dusty, the brothers were dry and dusty.
We were taking the city away.
Waving to the people and the fields, this was life to me.
As far as the eye could see.
Waving to the people and the fields, this was life to me.
As far as the eye could see.
And you were dead, you were dead, you were dead to me.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
and the cure of the saints and the truth that's changing me.
Waving to the people and the fields, this was life to me.
I was twisted up in Tresy's trines and you would be in no way.
A conceited disease, time spent in foreign lands
i no is a song, a l'aròne, que elles no sou isàniers, vocalista
i lletrista, i diu, és un protozou,
només un protozou brut, està molt enferat.
Amb el món, amb ella mateixa.
Amb el món, amb algú.
Sí, és que hi ha un insèmpre, on decremar tot.
I construir qualque cosa.
Amb la llina, amb llentons.
Per què has duit aquesta cançó?
Protozou.
Com a resposta a tot.
Quina insúnel meravellós.
És que en s'altre és oligofrènic.
És com a molt concis.
No te... no te perdo.
Jo encara diria més.
Protozou oligofrènic.
I tenim pregunta relacionada amb aquesta cançó?
No tenim pregunta relacionada amb aquesta cançó.
Tampoc fer un altre que no tingui cap relació.
Dali.
Menjar sabors que no sé...
no sé d'on els atreuen.
Patatlles d'aufrit.
És conscient que això no és una pregunta.
Quina és una pregunta?
És una firmació.
Patatlles d'aufrit.
Jo... jo... a la primera vienta.
És que les tres són les quines tenses coses malament.
Ja m'ho aniran conegut.
Menjar sabors... i jo de quin sabors?
Això és una cosa que els hi passen als barçalonins.
El sabó que té això.
Però el diccionari també està controlat per barçalonins,
i sabors també és gust.
Sí, sí, ho sé.
Galletes d'àl·lit de botifarro.
El té a provar, li són bones.
I és botifarro.
No és, és botifarro.
I això vol dir,
que el botifarro no té gust a res i només són ses piscis?
Clar que sí. Tu avui com se fa el botifarro?
N'he fet.
Can mortres porcs.
Però, en el cas de tenigust...
Són de casa rica.
Can bullida...
A porc.
Això és que no... si engrèixeu espals bé,
espals que tenigust.
No en foten.
El botifarro són ses piscis i un final. Té gust a galletes d'àl·lit.
De botifarro.
En el fons, té sentit que es parqui les galletes d'àl·lit,
que tinguin un gust en blanc, si tot es greix.
Oh, sí.
Ah, no, no, no. Ara no t'esperava.
Molt bé, sabó que té una sal que té gust a oferit.
No, sal.
Un tipus de sal.
No.
Natural o impostada?
No ho sé, perquè van a fer un tas de sal.
No m'ho ha de veure per què.
A Voll. A London.
Per què?
No ho sé, perquè un se li caven les idees
i ja es fet 3 ròmicups i dius...
No va fer un tas de sal.
Sol, sol, sol.
No ho entenc, un moment.
Un moment.
La sal té gust de sal.
No, no ho fotis. No!
Això és la més gran del món.
Com experiència, com...
Com experiència, com pot m'agradar.
No, o sigui, jo entenc la curiositat o...
s'esperia a descobrir gusts que no t'esperes en una cosa que on se sal.
Sí.
Però què feu, hi he, Pau?
No, això que no entenc, perquè vull dir,
un tas de vi jo ho entenc.
M'agrada's vi.
No ho fas, sal?
No, no.
Es viça, Pau. No ho fotis.
Ja ho sé, però jo, si me posen vi una copa amb el aboc.
Això sí. Un aplaudiment.
Senyora, això té la barratxa.
Se quina callada.
No ens hauria...
Se llenç de bascopia. No ho entenia.
Se llenç de bascopia.
Sí, i menja en poma.
Que dius, vas un tas de vi per menjar poma.
No, no, no, no, no, no, no, no, no.
Això s'ha de fer després d'estar d'un dia.
I tu estàs a baix mentre s'hi entres copint,
en somó coberta, però no perdes res.
Negra, això està d'una porcada.
Me'n tornam a cessar.
És una filla de... de... de... negre.
Se sal de gust de... de frit és de la imalalla.
Se sal de la imalalla té gust de frit.
Una casta, sí.
Se sal de rosa.
Però demà... Ja en tenc a veure, oi?
No, no, no, no, no. No hi ha una casta d'aquesta.
Ah, va, va, va. Però la bo és que se sal té data de conducida.
Ah, això sí.
No, això no és un timó.
I ses espicis, sí.
Perdona.
Se sal de la imalalla de fa mil tà, mil anys.
Que duca en dos mesos.
No, m'afotis. No, és un timó.
No, no, Samuel, feixa de calcidad.
No, Samuel, no que duques, calc el col.
Què... Què estàs, m'ho salvant?
Però Samuel, se poc convertint en volcals
i fa molt de temps que el tens guardada, no?
Mmm...
En teoria, tot el que et sucre que es deixen,
però el Samuel no se fa malbé.
Va, va, va.
Però ses espicis, i entenc que també se sal
quan la traus de llà on era,
també, perquè...
Per propietats.
Però humitat, saps?
Són... són...
són ambients superpropicis, perquè hi creixin...
coses que no voldries menjar-te.
No, i fons.
Bueno, depèn...
Si són d'aquests com es qui surten espades de blat,
ja m'ho va bé, que surti en fons, no?
Sí, no? Per tenir visió, ni experiències...
A veure, tu creies que caies, senyor.
I deies que deia que era un cos.
És que un hombre està volant, sí, sí, està volant.
I d'un... i d'un bé.
Doncs després de la sal de la Ibaralla,
hi ha una sal de Perú que es treu desarroques.
Sí.
I s'afuma. I clar, té...
Com? No, amén, va, els que m'ho s'han ganat.
A fumar-se.
Ell no havia anat a un tast de sal.
Amén, per favor.
No que s'afumi sa sal.
S'afuma de fumar-se com a salmó.
Ha fumat.
Va bé, va bé.
A què estan pensant-nos, teves?
Tu ha dit que s'afuma.
És que te la no és un idioma molt de bien per aquesta conversa.
És nostre estat, ja ho sabíeu.
Ja, clar. Però, bueno, em sembla correcte.
I aquesta sal té gust a fumar.
A, a fumat.
Ah, va.
Però de manera natural o postprocessada?
S'afuma de... S'afuma.
Clar, a fumar, sí, però podria ser una fumada natural.
Clar.
Està de bar amb volcà.
Però, tindria... Tenia gust a sofrer, si fos de bar amb volcà.
Jo no sé què he menjat.
Tu te'n recordes?
De recordes?
Fem una festa al xori s'ha fumat,
al frit i xori s'ha fumat.
Bé, m'estem en el moment ideal per fer preguntes absurdes.
Ja, ja, ja. És una sexe que m'agrada molt.
A mi, sobretot, quan dius preguntes absurdes.
Això és la banda zona de BabelBal.
Atenció, pregunta.
De ser un tràmit burocràtic, quin seria?
Estàim enrocats amb aquest tipus de coses, però pot ser divertit.
És mà al song recorrent de Ciberxif, els tràmits burocràtics.
Sí, perquè són tan difícils.
S'ha dit la notícia que diu que, a partir d'ara,
s'ha farà una proposta de llei per mirar,
de aconseguir un esquema
de com provar de fer els tràmits més senzills.
Jo crec que anava més enllà, que la proposta era començar a xerrar,
de com fer un protocol,
i com se comuniquen per fer les coses més millor,
per fer-ho més ràpid.
Ara, en lloc de fer-ho, en quatre visites i cinc formularis,
se faran en tres visites i quatre formularis.
Senyora, per què?
Jo, silenci ministratiu.
Me l'hallet de fer.
Merda.
Aquesta és molt bona.
Estàs fent per usar-nos altres, senyor Noguí?
Sí, jo, la renovació de l'escarlet de conduir.
Ahà, que se pot fer per correu, o per fer-ne a la teva pàblia,
i l'has de fer passant un examen mèdic.
Jo he parlat d'un examen mèdic.
És de repic.
Clar, si truco...
Truc per la seva audiència, oi?
Si tu tens un poc de memòria,
quan te fan la prova de Júys,
que tu estudies la línia d'això,
i les hores no te diuen que ara te dues ueres.
Passa't la prova i no t'enganxi en que tu us ueres.
I ja està, així no n'has de dur dues dins del cotxe.
Però no diguis per ser ràdio.
Per què? També deia que no te trobaran,
perquè no canvien els cartells mai.
De fet, no entenen de recambi, no per dir...
Ah, de por una de més que és d'altra, que...
De les línies de mig estan girades d'ordre.
No entenen, només tenen un model.
Si fas un tràmit burocràtic, seria una renovació...
de... de Txif...
per la tip, per la gent se tributària de les illes balears.
És a dir, que sigui totalment absurd que se pugui fer per email
i que sigui local, no?
Perquè... Seguritat de tot...
Ara m'he segut que mai has de fer un tràmit
que necessites un certificat, però t'has de presentar...
No, no, no, no.
Saps, tip, me me amenem ell, me... me...
Paga-me la tasa, me'n veus un email i jo t'agun Cif,
que és un Cif, un número que no t'ha servit per res.
Per pagar impots.
Ara és opcional, ara és definitiu, però no ho sabem, on és?
Jo el diferiria, realment, que es tràmit,
que haguessin de passar per un control,
que haguessin de seguir depornant pel per temes de seguretat,
i que tot deu dir-hi un seguret d'espera, n'éssim un pel.
Ja saps de la vegada que vaig haver de anar,
i gent que era a banda de... quan sabia de fer en persona,
me van a dir, no, pot fer a través de sa web,
i vaig dir, des de bon.
I vaig dir, no ho sé, no, altres és que no la fèiem servir.
I he dit, ja, perquè no és el metge senzill del món.
És molt complicat.
I altres tenim es rear end, no, botement, que ens diu?
Va, que... Això, es final de escull.
Perquè hi ha una fesana i una colana.
Frontend.
Podríem fer una segona pregunta,
però crec que la farem després de sentir un de...
Que ens diuen, quan te diuen...
Ajuda'm a per favor.Sí, no, això que volia.
Exacte, sí.
Escoltes on emedi terran.
Des de la 88.8 de la Freqüència Modular.
Hola, quina cuina més guapa.
Els envases ho envan.
El qual del fems.
Però no se pares.
No, te mateixes han dit que te va per el mateix lloc.
Què dius? Tu te creus?
Si se pares, els envases o el lleugers van del contenidor groc
a la estació de transferència i després són reus.
Es destrien, es compacten i s'envien a reciclar.
Així passen de ser un residu a ser un recurs
i una manera de lluitar contra l'emergència climàtica.
Ara ho entenc.
I no oblidis que el millor residu és el que no es produeix.
Sostenibilitat i medi ambient.
Consell de Mallorca, amb la col·laboració d'EcoMVS.
M'encanta.
Escoltat que l'obra cultural balear fa 60 anys.
No en sabia gaire cosa de l'obra. Saps què fan?
Idò, mira, des del 1962 defensa la nostra llengua.
Reivindica la cultura de la nostra terra i lluita per l'autogobèm.
Ara l'obra cultural balear mira enreire per celebrar aquests 60 anys.
Per sorrellar el seu paper en la lluita per la llibertat democràtica
i per accentuar la seva implicació en la normalització del català.
Però també mira endavant,
per abraçar una societat que canvia dia a dia, reira a dia.
Perquè als 60 anys l'obra cultural balear és més jove que mai
i segueix fent país.
Tant o tant.
De balears.cat, sempre oberta l'actualitat i l'opinió plural.
De balears el teu ordenador, la teva tablet, el teu telèfon mòbil
i el llegeix de balears.cat.
21 botons, el programa de moda on parlem de música, cinema,
plans, restaurants, destinacions, roba, complement...
I molt més.
21 botons, el magasin Mallorquí on analitzem i debatem amb els nostres convidats.
21 botons és Cultura, Entreteniment i Dial·la.
Cada divendres de 8 a 9 de Cap Vespra
sintonitza on a Mitterranya i escolta 21 botons.
El magasin per no perdre't cap tendència.
T'has perdut el programa?
Recupera qualsevol emissió d'onomediterranya
visitant la pàgina Web e-box.com.
Escoltes On a Mitterranya gràcies al suport de les persones associades.
Ajúdans tu també.
Asociat. Fes creixe On a Mitterranya.
Segues-nos a Moixamental.cat.
Envien-nos, missatges d'odi i amor, a MoixamentalrobaGmail.com.
Tots per aquí som.
I li trobo a ma...
Moixamental presenta les indòmites.
Bé, doncs acabam d'escoltar Jacques Stauber,
la cançó Buttercup,
un músic cantutor-productor, animador, dissenyador i youtuber.
No s'aparen més coses, m'encanten la seva vida
i la seva animació als que fa damunt les cançons,
i aquesta cançó té alguna cosa intangible que m'agrada.
Que YouTube retup.
De totes maneres vostro diré un trol de sa cançó
i més amant que diu això,
oblideu, oferé un altre cop, estic tancat al fons.
No pots fer algun cop.
Jo li he forçat massa.
Bé, electrifica el meu.
Electrifica la meva dent d'or.
No puc xerrar, no puc deixar de mirar-te els ulls
sense provocar alguna cosa.
En les finales, m'ho desprepòsit
i la meva pregunta va en relació amb això.
Quan entenem que la cançó de la música anglòsic sona
o l'estruim i llavors es fa la nostra idioma,
està sobrevalorada la música anglòsic?
Sí, siguiente pregunta.
Sí, com està sobrevalorada el puto...
Shakespeare.
Està molt diferent entre Wisconsin i Shakespeare.
No, no, crec.
Però te l'acceptes, m'apareix genial.
Està sobrevalorada en Shakespeare.
Evidentament.
Què hi?
Un senyor que no té un idioma complet,
que no té obres seves, que era el bàster de seu temps.
El mitel és una realitat, no totes obres són seves.
Presuntament.
Se pensava que menys era un pseudoni que feien servir.
Què? Que eren uns quants?
Ja hi ha gent que ho diu.
Els anglòsos diuen que no.
Can de dir.
Que no vol diria que ve de una dona, jo què sé.
No, era gall.
Ah, bueno.
No ho sé.
Ah, no ho sé.
No, no, no.
Tampoc molt interessa en què ve, no.
Les de les nostres realitats són cançons.
Perdona, d'estàs per què t'he entès?
No, no, no.
Era una pregunta perquè les construccions
són continuant utilitzant.
És superactual.
Per això, per què no tenim idea de fer casos noves?
Quines construccions?
Home, com estaven articulades les històries.
Que tampoc et sé.
No?
Inchespit.
Sí, inchespit.
Però que no va inventar res.
Com es diuen?
El que fan els norteamericans en públic...
Sí.
Sicons.
Spectacles.
Menys, no s'afan servir les estructures greques
de drama.
Els grecs estan sobrevalorats.
Comedi drama, no, drama.
És drama ja com té humor i desdixa.
Vinga, no emficar molt en fregats.
Vamos a fregar con los griegos.
Que de això vas prorava.
Totes les problemes de la humanitat comences en grecs.
Home, a la mierda...
Clasistes.
Masclistes.
Totalment de guard.
I els romans.
Que van dir si els grecs ho fan el fet.
No, clar.
Els romans ho fan seu.
Són els que molts els importen.
Però clar, els grecs se'n van anar cap a l'altra banda.
Cap a l'Àsia i tot això.
Els romans són els que moltenen en altres i ens diuen,
i per aquí tot és una puta merda.
Masclisme.
No, en sèrio.
Clasisme, l'odestema de...
Burocràcia.
La relegació...
La relegació de dones d'un segon pla.
Estructures socials,
en solquitud que només pots mirar
a través de la condonació de coses d'estat.
Ha estat bo que sí, la representació del que diu.
Ha estat bo que sí.
Si ho t'adones si t'has d'obler...
Si tens dones,
els marketing històrics, els carors...
La merda, que deixo.
Podria ser una secció.
Aquí enviem la merda en aquest número.
Però ara farem una altra secció.
Paraula de la setmana.
Moltes gràcies senyora Pelenka i gravada
per deixar-nos aquesta secció,
que és la paraula de la setmana.
Com ja has dit, però necessites que un nom o cis blanc...
Vull repetir aquí perquè la gent t'entengui.
Ha d'oït una paraula de la setmana.
Clar que sí.
És bocilis.
Perdó.
La pot fer servir una frase, per favor?
Aquí està es bocilis.
Aquí està la qüestió.
La reputació m'ho pot explicar.
Aquesta frase és una frase que no sé què vol dir.
És punt principal o més interessant d'una qüestió.
Ahà, o la llei.
I la timologia?
Aquí està la qüestió, aquí està la dificultat.
La timologia és...
Des de dins.
A la merda.
D'una errada.
Està en estrembòtica que pot ser inventada.
De la darrera part de la locució,
indie bus illis, freqüent en el test lletí dels evangelis.
Diuen que un estudiant havia de traduir aquella locució,
la qual estava escrita indie guionet,
al final d'una pàgina.
I bus illis al començament de la pàgina següent.
L'estudiant traduia indie per de la india,
però no sabia continuar la tradució.
Fins que va girar la fuè i va descobrir bus illis a l'altra banda.
Bus illis que quedaven al fes a l'altra banda.
Això me'n recordo de la meva sogra que de la camosse.
Això és la camosse.
Perdó.
Com?
La meva sogra té una frase, una expressió,
que era això és la camosse.
La camosse.
És molt gran i jo l'he adoptada.
Això és la camosse.
Junta amb una amiga que diu que sempre hi ha un roto
per a un desconocido.
És bona.
És que això és l'home de grans.
Inventar-se coses...
N'està de gent que ja saben que no...
Si hi estalvi molt d'un mitjament inventant, ja ho vam explicar un dia.
Ara, a partir d'ara...
Si m'ho diumenteu, inventar paraules també és genial.
La expressió m'agrada molt.
Per a la d'Uita paraula.
Sí, a la d'Uita paraula la setmana, i ara la diré.
I a la d'Uita paraula la setmana que he d'oïter, genoll.
Ok.
Per què l'has triat?
Explica què vol dir genoll.
Per què és una paraula? Estar adicionari?
És molt bé.
Jo, anatòmica, formada per l'articulació de la cuixa,
amb la cama i les pàrdures i blanes que l'envolten.
La Pafè servia una frase.
Clar que sí.
Ai, això no és...
Me fa mal els genolls, perquè tenc conegat.
Realment l'havia pensada per el tema de...
Llepas, llenoït.
No, no.
Volia ser un poc...
Llepas, llenoït, és el guai.
Se'n parla de darrere.
Però no és un genoll.
Té un altre nom.
L'Obica.
L'Obica, se'n zona.
Se'n parla de darrere, de darrere.
Això és la que m'ho sé.
Clar, però la via perquè...
hi ha gent que...
que té fillis en aquest vídeo.
Sí, per mi.
No, la resta de vida.
Jo tinc un company que quan sortim
i m'ho trobàvem gent i això que tots feim
i de vegades no paren confessar.
Mira quins més guapos té aquella persona.
Mira aquí, no sé què més guapos té d'altres persones.
I el meu col·lega sempre diu el mateix.
Mira aquells genolls.
Wow, quins genolls.
I els camions tornes per a mil quins genolls.
I l'Eduït de per això.
Perquè m'agrada la gênoll.
És una paraula molt guai.
M'agrada aquesta definició.
L'Eduït, que ja...
que l'emportar és tard a moda ja,
i a Mallorca és que teïnar.
Té molt la gira onomatopèl·lica.
És que teïnar és... és queïnar és crid,
pròpides les guillines, especialment quan em posen.
Sí.
Clar.
Tard a moda ja és returar.
Ja, retur.
Que queja.
Doncs ara queda el moment de la votació, no es veu.
Sí.
Doncs, m'està esperant què?
Voti.
És queïnar?
No, que queja.
Doncs me quedaré en que queja.
Ja vot per Genoll?
Ja vot per...
Bucina.
No!
No era bocina, és una paraula.
Bucilis.
Amb una sensual L'Ajeminada.
Va, ho fareu bé, idò, d'aquest pic.
Bucilis.
M'agraeu, Joan de Maria,
perquè hauràs de desempatar la paraula de sa setmana.
Agafa'l, mig.
Ara m'ho fas senyes. No, agafa'l, micro.
Agafa'l, micro.
Hola, Joan de Maria.
Digueu.
Bucilis.
Molt bé, molt bé.
A tu no sabies que ho veia bé i tot.
Perdona?
Que no sabies que ho veia bé i tot.
Sí, millor que jo.
Saps les dues uniques persones que ho han dit bé?
A tu no ho sé, m'hauràs posat a la guanyada.
Clarament, obvi.
Va, ara de tres.
Bucilis.
Molt bé.
No m'ho puc creure.
Ara m'ho fas senyes.
Joan de Maria, que tenim una telefonada.
Sí, hola.
Hola.
Hola, potser ets mirat, per mi em tirats el telèfon o no?
No, això...
Això m'assembla tot un desguivel·la.
No fa ni reals ni fa res.
No sé quina casta...
No sé quant de temps teniu ni com es paguen,
però va estallar.
Prou, prou, això és com.
Bé, moltes gràcies per la seva opinió.
No m'ho ha deixat tot el seu nom.
Li enviem un besito d'aquí, d'aquí de l'estudi.
Recordàveu-vos que el telèfon per entrar en directes,
no ho sé tu, sent 222.
Deixem-vos els noms, si vos en recordeu.
És res, jo crec que ara m'ho queda una cançó.
Ah, no, no, no, no.
El que podríem fer és...
No, en sèrio.
Joan de Maria, en sèrio. Tenim una altra telefonada.
Dali. Hola.
Hola, ho sé.
Jo m'havia baixat aquest podcast.
Perdona.
Perquè volia practicar un podcast que et va escoltar la...
Però...
Tinc dues hores, no en té res, eh?
Per favor, podria xerrar com a bé.
Perquè...
Poblava que era com un caro cultural.
I jo, per mi...
No sé què volia dir, perquè és molt estrany, és molt rar.
Per a un d'alluns, no sé.
No de rar de bé, o...
Bueh, dons.
Let's go.
Just a little kiss for my mom.
Thank you. Gracias.
No, gràcies a tu. No m'ho has deixat un nom.
Ja sabem que m'ho has escoltat i ho t'ho heu.
Sí, ara l'han trobat.
Andèia va aixó de cultural.
Perquè com fónt.
Jo no sé si ho hem posat mai.
O una mediterranya és una ràdio cultural.
No, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no, no.
Sí, però no és...
Ho heu fet d'una forma rara, no de bé, no de ho-ho-ho.
No, si no... de mal.
Doncs...
No ho sé, no...
Em sap molt de greu, moltes gràcies.
Segueu telefonant, no deixem els missatges.
Ja m'ho has dit, no ho sé, tu, 122.
Ara podríem escoltar-se, donar la cançó, des programa,
que només vos deixaré que...
És... dues pinzallades de lo que és, no?
És Celsius, d'Amnesia, és una cançó que se va fer...
Molt famosa i vice, però és un grup belga, com de locomia, no?
Com d'animadors, que no fan exactament música en directe,
llavors ho dic ara.
Fins aquí les indòmites des d'aquí les dades.
El meu aniversari hem estat en Joan Sivership, al Borró delante,
que no sé si es pan té.
El senyor Rocknegrin... Molt d'any, Joan.
La senyora Místres Perenque... Molt d'any.
La nostra tècnica, Behind the curtain, Behind the mirrors,
una joana Maria. Molt d'any.
Ai, que bonita, les endàmites.
Vistos, hermanos, que bé.
No!
Fiesto! Fiesto! Fiesto!
Fiesto! Fiesto!
Tens preparat... Tens preparat de qualsevol cosa per fer,
que avui veus prou això? No ho sé,
perquè havia pensat anar a... a tomar garraves.
A tomar garraves?
Com a celebració pagant...
Sí, no ho sé, i també per no veure'ls de pagar.
Perquè l'any passat anaven, no sé si, a Euro 40 per mi.
Per què? Sí, no ho sé, però...
Què se fa en aquestes garraves? A banda de la cosa que se poden,
el xocolat és per aguantar, i el que es vol,
amb el calles es... es vol que es pastilles.
Ah, sí? Tu t'has metido algo de llonso,
doncs el que se fica perquè s'aguanti...
Sí, sí, sí, el que s'aguanti, que no s'està fent.
Se fa en ses garraves? Sí, sí.
No s'ha quedat clar.
Quina part de les garraves? Això ja no ho sé.
Suposo que ens... ens apell.
No, no. No, no, no, no, no, no.
No, no se llevo, no, perquè se llevo super...
És tòxica. No, no, se fa...
Es garrovi...
Garrovi...
Cada dia et vull garrobar, garrobar...
Sabeu què et vols? No ho he vist venir.
Sabeu què et vols, que és d'unes persones?
A la que li dius, a chili...
Pu. I s'altre que diu...
Pu. I d'un d'altres no és pu, i després l'altre fa...
A pu. Clar, clar, clar.
No, no, no.
És que tenim un costat...
Un costat, quits.
Quits bastant accentuats, no.
Quits, quillo, quillo. Quillo, quits.
Quillo, quillo.
Estava costat molt pijar-ne, però sí, ara l'he pijada.
Quillo, quillo.
Però sí que més clingon, que una altra cosa. Quillo.
Ai, si gent que... que... aprenc...
A fer cling... a xerrar clingon de debò.
Ah, ja. No havien enviat una consulta a la senyora Licell, això.
Sí, alguna clingon, però no me'n recordo.
Però no va a contestar encara, la tenia guardada.
Es pot ser que sí.
De tot el primer prefereix clingon, que és que apreni elfic.
Elfic, elfic.
El que els avapa a les... El que cremeria tots.
Que elfic és de masclista racista.
Dic que en conec, que és pitjor.
De què es conec, d'aquest camp, aprens elfic.
I que fan classes.
Sí, sí.
Les classes de vida s'han guanyat la vida.
De la classe delfic. En sèrio.
M'he guanyat la vida fent retocs de fotos de senyores
per lligar per Facebook.
Això el tinc, no he comprat un senyor delfic.
Sí, sí, també.
Però després, quant de presentes que fas?
Quant de presentes, bueno.
És a dir, tu lligues amb una foto retocada.
Arribes en un esport, i que...
Justament.
I te poses, imprime, si és aquella foto.
T'ho derratais i te la fes a la cara.
Seria que n'ha tingut una d'aquestes.
Ara me la va contar la setmana passada.
De quina part?
Va arribar, havia vist la foto,
i qui se va saber de davant no era.
No era.
Però potser perquè fos una comanda,
o perquè realment era ella,
perquè imagina també pot passar que dic,
però no hi puc anar, perquè aniré com anar d'un altre.
Fos anar a tu, amb la millor colla.
I com saben que són ells? Com queden?
No s'hauràs de fer foto i duraràs una rosa.
Jo crec que no s'ha de dir un, Joan.
És qui no surt de la foto, té la esperança
que quan te'l vagis a l'altre, quedi en un ordnat.
I no, perquè tu no t'has posat a tu.
No t'has posat a tu, perquè ets un calma.
Pelut. Saps què d'avui dir?
Sí. Explica-me, el Llegar, a una plataforma d'aquestes
del Llegar, el teu, vas en Joan,
perquè m'ho havia contractat per fer un perfil.
Tu en tu mateix.
No.
No, però has dit, has dit.
Saps, a vegades que va en Llegar,
una plataforma d'aquestes vas en Joan,
i jo, tu en tu mateix. Ja sabeu que xerra.
Però no, sí.
Jo he lligat amb una dona, i fem-me passar per el meu client.
Ah, vale.
Que li va traduir, li va dir al meu client,
tu què vols, i em diu, bo, això.
Ja, ella també.
Però van de fer un poc.
No sé per què l'ha hagut, però és interessant.