Escoltes Ona Mediterrània gràcies al suport de les persones associades.
Ajuda'ns tu també.
Asocia't.
Fes créixer Ona Mediterrània.
Ona Mediterranya.
Una hora de ràdio eclèctica per gent de ment elèctrica.
Sortires del racó i de l'hivern, del ro i de la mandra,
i ens ofegàrem de bau i de límits fins que les pulsions ens digueren basta.
Les pastilles ens havien violat el cervell i deixant en repell i els fluxos,
els trànsits de la memòria.
Varen ser culpables, varen ser desitjar, no ser una jugata oblidada.
Els cosos trencants tenen el seu proper llenguatge.
Hi ha algú a l'altre costat?
Si és així, compta quants de calcetins tens a l'habitació sense parella.
I don't care.
I hi proveni.
Looking for help somehow somewhere.
And no one cares.
I'm my own worst enemy.
I give it up.
I take a village.
Is there nothing you can say?
Take this all the way.
I'm suffocating.
Tell me what the fuck is wrong with me.
Cops!
Put me out of my misery.
Put me out of my, put me out of my fucking misery.
Cops!
I give it up.
I take a village.
Is there nothing you can say?
Take this all the way
I'm suffocating
Tell me what the fuck it is for
with me
Oh yes! S'acabat la tranquil·litat!
Baixau-vos els auriculats perquè m'he quedat sordat.
Una paraula que, en el final, vam trabar al diccionari.
Avui és 15 de gener del 2024. dia Internacional
de sobreviure a un cóctel de grips.
Sí, que tenim 38 i 39 de febre.
Hem fet un cóctel de grip A, grip B, grip B2, grip C.
Que xerra en català com ningú.
Ah, no, espera, que això són les indòmites.
Sí, sí, sí, sí, sí.
Ah, sí, que això és un projecte moixa mental.
Quantes moxes mentals hi ha avui aquí?
Doncs per un costat tenim una moixa mental.
Míssez, per en què? Per un altre costat, en moixa mental.
En rock negre avui venc de fac, de blu i de munt.
I de saxa i contaminació, no sé què era.
I tenim una moixa mental perduda, que és...
Senyora Lissé.
Ah, sí!
Derrere esforç fil tenim, espera, si no m'oblid gent.
N'Ajuán de María Borràs interpretava per en Joan Cintas interpretat per en Julen,
interpretant per en Joan Cíbersip interpretant per en Joan Cintas interpretat per en Julen,
interpretat per en Maria Oliver i en Joan Jiménez.
Ui! Ui!
Que molts miren i molts diuen, no, no, no, no cobran tant com per fer aquest programa.
Com que no són els comlocos!
Senyor, no, el que podrien fer és que ja tenim dos tècnics,
un que tanqui la finestra,
perquè molts ve un senyor estrall de veïnat de les monges.
Què fa un senyor en les monges? No ho sé.
És igual.
Vos darem que avui és el dia de sobreviure a Còctels de Grips
o de Grips de Còctels.
És el dia de Marta Lut del King, el dia nacional del Capè.
És dilluns melancòlic o del Pom del Vorta,
perquè és a Blue Monday.
Blue Moon.
Fuck, de Blue Moon.
Avelmunt, avelmunt, o de càmeres i veuràs què passa.
Avui és Mácar Sant Cranti i també és Pongal.
Avui és també el dia del professorat de Primària, la Wikipedia
i d'un calp emprenyós que ens ha fet la vida insofrible.
Mal, terrebentiu...
Dia nacional de les Cailes, els basiots i el gelat de fraula.
M'agrades dir-ho dels basiots.
Ja m'ha quedat el gelat de fraula.
Sí, quan t'ho ha dit he anat a un tute,
ara m'ha quedat aquí.
Els basiots i el gelat de fraula.
O un gelat de fraula dintre un basiot.
També, també.
I el que em faig és que la màquina de la caixa de la caixa de la caixa
que està al metanivell m'ha tarrut d'aquí.
M'ha tarrut d'aquí.
Però, pobre, què li he dit?
Jo no sé què li he dit.
Avui és el dia millor aquí d'actualitzar pàgines d'enviament de paquets.
Menys a Ribanoka, perquè estan molt nerviosos.
I el titular del dia de la presta és...
Espera que me'n dius, perquè jo no el tinc.
Manifestació massiva contra el cordon de sabat, el van Lajanco,
reuneix 7 persones amb una pancarta.
I la confonen amb una en favor de la poligàmia.
Més notícies a la pres punca.
Tens dos.
El Dani, sí. És curiosa.
Sí, sí, no hi ha precedent.
M'ha dit a ma mare que les classes que ha pagades
de College of the New York City, de Frank Winston,
han fet la seva funció,
i ara s'entén la meitat de la que dic.
Hem escoltat aquesta cançó.
Evidentment la Duite jo.
La cançó es diu Given Up.
Que no és un cric qualsevol és up.
En Lickin Park.
Aquella banda de no metanomès, Estatunidenke,
creada el 96,
que va debutar en l'àlbum Hybrid Theory,
i un de seus cantants
a la connexió de la setmana en Chester Bennington,
surta a SO3D.
Quantes pel·lícules de SOIA?
14.500.
És que no l'he vist a cap.
Jo tampoc.
Seriosament.
SO, ets de monyarquita amb bicicleta,
de park, i de assassins...
Una vegada que anava fresada d'això
a una festa, a una cana estoltes.
Com valida és alguna cosa?
Encara que no l'he vist a les pel·lícules.
Jo anava de assassines a cara de park,
i m'ho vaig trobar una de les milers de monyarquita.
I dic, hola, sortim a la mateixa pel·lícula.
I va fer, eh?
I dic, s'ha acabat de comprar.
També és que fa molta de por.
SO7, SO3D, SO7.
SO7, patinet, fas patinet.
Enhorrera, tira, serios.
SO3D, SO7, el món.
T'afata una sílaba per sota moró de la frontera.
Alerta, SO7.
Doncs mira, ja, ja, ja, ja, ja.
Si després van d'aquí a l'Àfrica,
va morir el 2007 quan es va a suïcidar,
després d'una llarga temporada de depressió.
I ara, per seguir, doncs, per demà.
Que bonic.
Error de sistema.
Mira, ara és un bon moment per posar un altre cançó,
que ja no tenim moltes més,
o de fer preguntes absurdes.
Perdó ni senyor, per què me crides a la secció?
Tota la secció. Per què crides a la secció?
És que només crides tu, Joan.
Ho repetiré a cada programa que tu repetís,
perquè cridem a la secció.
Si fos una jogueta infantil, quina seria?
Ui...
Jo seria el que li donaven en les nins petits,
abans de la meva generació,
que era una caca de cartons.
No, no, no, no.
Un te fet en cascall, o en conyac.
Això no és una jogueta.
Això diràs tu que no és una jogueta.
Jo no ho van donar mai,
però amb un pare i un mare que segurament li van donar,
fijo que eres el millor juguete que tenien.
Senyor la dice.
Ostres, ara no sé d'in català on sona Jero.
Quan se diem sona Jero?
Sí, seria això. Sonador.
És clar, un sonador.
Sí, millor un sonador que un sonar.
Un sonar.
Que sigui estrelíà. Tenim un sonador d'estrelíà.
Un jo jo, que ara puja, ara baixa, ara puja, ara baixa.
Ara puja, ara baixa.
Veig que salta pel garrere, perquè jo he pensat que seria una baldufa.
O un bumaran, una de aquelles joguetes que pot ser per passar-nos tot,
o per matar qualsevol.
Ho has fet de pasta, això.
Ho has fet de pasta, perquè n'hi ha hagut.
Clarament.
Si fos un titular capciós, quin serien?
M'hi esperava.
És molt difícil, aquesta.
Sí, ho sé, ho sé.
Enginyao voles.
Home, doncs...
Brac, negre, sexo i diversió?
Home, clar, evidentment.
Si fos un capciós, vol dir moltes coses,
és que no m'ho sorprèn, m'ho sorprèn per cada.
Ja ho sabeu.
És a dir, m'ho heu de dir per ingestió d'esperma,
massiu, en un bucaque.
Senyora, dius?
Estic processant encara el que ha dit senyor negre.
I és que més que capciós, m'ho surt clickbait,
bàsicament.
Seria alguna cosa de tipus...
És que encara estic processant el restaurant japonès,
que ha sugerit el senyor negre.
M'espero a la següent ronda, passa a la cadra.
Perdona'ho.
I això, esperant què?
No ho sé, no sé si és capciós,
però...
Xagant de la pel·li de Ballona...
Vivern.
Sí, viven.
S'ha ciutat de...
No ens venim bé per xerrar de les noves masculinitats.
I en es titular.
Quina relació té?
Per això és capciós.
No té cap relació.
Ja podria ser un titular qualsevol de llestajar.
Si fos un museu, quin seríeu?
Sí, sí, sí.
Pompidú.
Senyora Lissé.
Dona de sàpiga a les internacionales.
Estic una mica...
amb una mixtre.
El Pompidú és molt guai.
No, no, no, no.
Les arts menors que a Espanya.
Museus d'Arts Menors d'Espanya.
Ja el moma de Nova York.
Però no perquè m'agradis, no perquè vaig anar allà i no m'agradar res del que hi havia.
Ostres, tu.
Ja podria ser el museu de l'art prohibit, que és boníssim.
On d'aquells que no ho són realment?
Aquell de... el museu de lloguasta de figueres.
Que me val el cobrà 5 euros.
I fins i tot això.
Un B7 i una punyada.
Si fos una conserva, quina seria?
Una conserva. Cap conserva. Jo, a to fresco.
Que deixada conserva.
Senyora Lissé.
És que jo tampoc faig servir conserva.
Jo ho trobo molt prefrenqueista i no m'agrada.
Quina conserva series tu?
Quina conserva seria jo?
Quants dos secs s'han fet, el Carinyo?
Jo seria una enxó.
Una enxó.
Una amb dinar grata, òbviament.
Una en general?
Sets sabates.
Penses en elles i se te fas a bocaig.
Uuuuh!
És molt més transessió. No.
Ah, jo sí. Ara també és solidari.
No, a mi també.
Sí, sí, sí.
Ara puc plenar el lloc.
Jo seria confitura de tranja.
O de ceba.
Ara m'ha fet dubtar.
Confitura de tranja marga també m'agradaria.
Amb menjors?
Bueno.
Ah, és amb pell o sense lletà?
Sí, amb pell.
Si fóssiu de dretes franquistes o tinguessin un comol de microplàstics
dins el servei, quin producte de supermercat seríeu?
Místres Perenque.
Humus.
Que hi ha el món que es van guiar un supermercat.
El pots fer tu amb una estirada i te surts mil vegades més bo.
Totalment.
Qualsevol cosa de fent d'Ado.
Tot i que no t'apunt d'anar a ser-la amb el tema de l'humus
perquè que a nostre no el poden fer,
perquè hi viu una persona que quan emplees sabotidora
s'aposa com un ca amb un aspirador.
Un B7 en apunt.
Sí, sí, o sigui...
M'ho escomptes després, creus?
Després m'ho escomptes.
Fots una forqueta.
La vida és molt curta per esgravar amb una forqueta.
Ah, ja fas molt de gust.
Sublima, tensions.
Ragnar, crec.
Jo seria qualsevol colònic que s'assemblés a baró d'Andí.
Ja t'ho vinc ara.
Jo seria una tarrina desabraçada,
TM, Dappys.
Això existe?
Sí.
Un Dapps sobresada.
Com?
No sabeu aquella sobresada de Dappys?
Sí, la radiativa.
I te diuen, ah, a mi no m'agusta la sobresada,
perquè una miura, quina es prova de l'ADIAPI?
Duràs una col·lòtenada...
No en conec cap d'aquests, mira que és complicat.
És que no tens la finestra dels negocis de la carrera...
Sí, no la tinc.
Quina compra de la sobresada.
No em trobo a mi sobresada.
Oh, quina meravellosidad.
Moltes gràcies per quedar-vos i ballar aquí,
damunt la taula.
Vos ho agraïm molt.
Ara, per favor,
aneu sortint un darrere l'altre,
per aquella part d'allà, alertaven les escales.
Què m'has aduït?
Això era mar de on de dance floor,
de la Sofia Ellis, Max Terp,
Igna del 2001 o 2002,
tot el...
Sí, exacte, la ballada,
tot el d'aquesta taula,
qui és que no coneix aquesta cançó?
No, no, no.
Doncs aquesta cançó s'ha fet viral,
viral, una paraula que ho dic.
Perdona, aquesta paraula és meva, no?
Te sà greu respectar.
En els de grès,
els de grès i setmanes,
perquè ha sortit el sabant de sonora d'una pel·li,
no?
Saltbarm.
Quina?
Saltbarm.
I on se pot volre?
A Prime.
Perquè no s'has trenat en cinès.
Per això no l'he vist.
Perquè n'ha hagut nassos.
Doncs s'ha fet famosa per això.
I la gent actua com si...
que haguessin rescatat o recuperat,
però perdona,
Nassafi Ellis, Backstab, Segueja Natiu,
i ha tratat discos...
té com a 17 o 18.
I han de fer consili que vas a descobrir.
Com va passar en aquest bus?
Estrenyesics.
Sí, sí, sí.
I dius, quantes vegades poden descobrir les coses
que ja existen?
Com en Sant Rajik.
Com és que? En Sant Rajik?
Sí, és un nou sistema per a la casa de roba
que és sostenible.
Aviam, te s'han traït, que és un cop blau.
Que és un grup de rock català.
Que no has escoltat mai, però crec que tu coneixes.
Sant Rajik.
De totes les rots de rock català era més la teva.
Era més rock tal.
És que no record cap perquè tu no semblàvem com igual.
No, aquest era... no, no, era més de la teva.
Perdona, senyora.
M'estràs per aquí.
Doncs això, que va tenir més d'un milió i mig
d'escoltes a la nit de cart d'any,
els seus productors estan supercontents
perquè en guanyen a traure un disc, nou, bla, bla, bla.
Si una cada abans altra.
Amiga, amiga.
No.
I amb les dues seccions?
La meva secció és un obituari.
Obituari.
Obituari!
Aquesta sempre és estranya, de crida.
Sí.
No, no diu així.
No cal.
No és necessari.
No és precedent.
No, és un obituari de fa un parell d'any.
Un obituari!
De fa un parell d'any,
perquè en guany s'acompleixen 100 anys de sa mort
d'en Josep Salvat i Papasait.
100 anys.
D'acord.
Que era un poeta a Barcelona.
Que va ser un dels principals poetes de salutaratura
de venguarda de Catalana.
Les primeres obres, després se va tirar cap al lirisme,
cap a una cosa més clàssica,
però va començar fent càligrames.
Que és el que jo m'agrada.
Sí, anem veient malament, ho sé, però me molen.
Què són les càligrames? Escriure bé?
Són poemes visuals, saps?
Sol en securtats,
i la important de la cacaligrafia,
i la cacaligrafia i la cacaligrafia.
Sí, d'ispolades, dibuixades.
S'altre dia me valen dimens si podia fer una icona
que fos s'anagrama, amb els que s'ha fet,
no sé què punyetes, dic...
Com?
Vaig copiar i aferrar la definició d'anagrama,
i demanant... què vols dir?
Perquè, clar, la gent fa servir paraules de la babala,
i pretén que els entenguis.
I no.
Era mai de norp... roc espanyol dels 80.
Sí, càligrames.
Doncs això, que és centenari de la seva mort,
també va ser editor de revistes, d'activista, polític i cultural,
i ara, aprofitant-se, veient entre ells, jo em dic que em ponem.
Oh, m'encanta.
Que has de ser un llibre com era...
Poema i partim, o poema i més dirà més coses?
Potser el llavis.
Potser el llavis? No.
Poema i de la rasa, el llavis.
De la rasa, el llavis.
Farem poema i partim?
Farem poema i partim, jo dic.
I el vent deixava dintre la rocella,
granets de blat, com es purnes de sol.
Només per dir com es la boca de ella,
com la neu els pics quan surt el sol.
Escolta, on emedi terran?
Si tens entre 14 i 18 anys, el concurs literari Amic Ficcions és per tu.
Per participar només has de crear una història de ficció dividida en 3 capítols
i podràs guanyar iPhones, PlayStation, iPads i auriculars sense fills.
Informa-te'n en el web Ficcions.cat
L'Organitz a l'Associació de Mitjans d'Informació i Comunicació.
Aigua dolça per a gent salada, a la vostra oficina o a casa.
3 Globs és un projecte d'empreenedoria social de 3 salut mental.
Aigua de qualitat, local i que favoreix la inserció laboral de persones amb malaltia mental.
Trobareu més informació a www.aigua3globs.org
També podeu telefonar al 971-0901-94
Per entendre el crepuscle en CENESTALS,
he de pensar en un magasin de 5 hores, un temps durant el qual tindrem notícies de ciència,
d'educació, de filosofia, entrevistes, també parlarem de cinema, de música, tot això i més.
5 Hores de ràdio, ara bé, amb 20 d'una hora cada una.
De dilluns a divendres, aquí, a Ona Mediterrània, el crepuscle en CENESTALS, a les 9 del vespre.
Segueix-nos a Mojamental.cat
Envien-nos missatges d'odi i amor a Mojamentalrobagmail.com
A l'any 2000, el llibre de la CENESTALS va ser el seu llibre.
I d'aquí venim, però hem de ballar per a mos, hem hagut de llevar una sabata i farem com...
Què mos has doit, senyor Rèv, negre? Tens següent destrucció, això és el que ve.
Com és aquestes... Un disc que no és a la llei perquè es produeix la part de discogràfica i em va enviar la merda.
I el que va fer el Ney Nils va fer des de res, d'albums, d'algoxips, que va dir que ja ho podria internet,
però després Filgeren motors de l'any 2000, entre tatjant també va perfil ambos,
que part és un Marketplace que m'ho va recomanar l'altre dia
el gran Tustrol, gran en tots els sentits.
Un beset i una apanyada.
Un beset i una apanyada i que potser la millor
me faci perdre escapi i no me torno a ho veure d'aquí mai més
perquè hem hagut d'ingressar en els psiquiatrics
després que aquest senyor m'ho ha recomanat aquesta pàgina.
Res més.
Heu vist que s'ha publicat a sarcaif.org
30 gigas d'esquests dels 80 de punk per punk, punk, punk, punk, punk.
No només heu vist, sinó que ja ho heu dit dos tèrmples
perquè no he dit un tèrmple.
Sí, cap, però millor que me posi un altre banda per si el caso.
Ja me vaig comprar un tère, a Sorredor,
i de sota és com que només me queden 12 gigas lliures.
Per què?
Perquè mires més a port, no, Joan, si ja ho sabem.
És a dir, el que no ho dius.
Jo no ho dic, que no ho mirc, no sé de què m'heig de resenyar.
Duis sexió.
Duc la meva secció que faig.
Realment que està al voltant ens va faltar l'Ordigen al Neix.
Està al voltant, es va faltar l'Ordigen al Neix!
Com?
Veiem...
No, no, no, no, no.
El que te passa quan cridis aquesta frase que de vegades fa...
A mi també me passa qual de lleig és.
Ahà.
I d'avui duc una secuencia d'actes que va anar a passar la setmana passada,
que m'ha d'usar a conclusió que, efectivament, ens va faltar l'Ordigen al Neix.
Mm-hm.
Tot va començar l'altre dia quan...
ens va agregar a una de nostres xarxes un individu que al seu perfil sortia una foto d'un senyor,
amb una mega bandera d'Espanya, a més al costat d'en Campos.
Ai, ai, ai, però no era un bon oi.
No, al este es lo que dius.
No era un bon.
De Campos, els DJs?
No era un bon.
No, d'en Campos, des polític que és per Europa.
Ah...
I ell ho sap.
Que és Europa. No estic segur.
Li hauríem de demanar.
Si molt sent, no ho sé, tu us sent.
Dos, dos, dos.
No donem el telèfon perquè ja suposa que se gent ja el salta del mar.
I ara si no, crec que aquesta persona se sap els números també.
Ve de la curiositat, la qualitat inequivoca de la gent que fa aquest programa
i com posar-me mojament tal, em va fer mirar quin contingut hi havia dins d'aquell conte.
Ok.
Vaig dir, manquies, la clau, una bandera i tal.
Una descripció sèptica del que vaig trobar.
Fotos randoms de resultats esportius, vídeos de vent esportius del Barça,
fotos d'escola nets, eliturgis catòlics que no vaig saber identificar quin es van ser,
fotos d'esculptures i pintures de Sant Riberges,
vídeos de discursos d'integrant debots, salutacions nazis del que criden en taxi
i una quantitat en gent de seguidors interessats en aquest tema.
De fet, bastant més que la nostra xarxa social.
Aleshores em va sortir, va ser urgent, que va d'una manera com una altra,
de procrastinar, la necessitat d'entendre.
Per què una persona amb aquestes característiques estava interessat
amb el que ha publicat nosaltres, les xarxes?
Perquè està interessat, tant interessat com no només per mirar-me,
sinó per donar-me qui és el teu amic.
La xarxa aquesta xerra en aquesta, ja.
És una pregunta molt d'interessant.
De fet, és el que ha hagut de ser de mà.
Perdona, què tenim en comú?
Pots? Molt xamentat.
Esclar. El primer pensament que vaig tenir va ser demanar...
Va ser demanar si algú coneixia els personatges en qüestió.
Ja que el conte no es té assignat en seu dònim,
sinó que hi havia nom i connoms.
És com tenir nom i connom d'aquesta persona.
Després d'aquesta breu indegació, que cat del dintre grans,
i que cat del dintre grans, que cat tipo de referències,
que ningú m'ha dit no al coronavirus,
demanament s'ha d'aportar en marxa per tractar d'esbrinar
quina era la relació.
La primera solució seria l'efecte algoritme.
És a dir, que li sortís a la nostra conta
per recomanació directa d'algú conegut,
o que digués a ell que hi havia una màscla.
Però clar, no podia ser cat del tema
és que tractava el seu, que tractava ell mateix,
perquè clar, quan ell va demanar que tenien altres que hauran cap allans,
fascistes, esportistes i banderes d'Espanya, a l'abama.
Bueno, però tant com perquè m'ho donessin,
aquí és el teu amic, ja entenc que veguis allà,
veig un poc que...
Clar, si sóc el meu fill, deixo una vegada.
I deia, per curiositat veig,
veure'm en quines recomanacions fa aquesta xarxa en altres?
Però vaig dir, home, què passa aquí, saps?
Jo crec que ho sé.
Clar, i és precisament aquí on vaig trobar la solució
a tot aquest entrellat.
Resulta que entre coses friquis, cultural i artística
i a la nostra xarxa, ens recomana,
no sabem bé per què, homes peluts, catxes i embarga.
Aleshores, hi ha la relació,
per tant, l'ergorisme d'aquesta gent no entén la diferència
entre un nostre gai i un polític bot o un futbolista.
O sigui...
O el cap allà.
Sí, com el món quan veu l'elegeó.
D'aquí s'estrat l'estem.
Va arribar la conclusió després del 10 minuts d'investigada,
perquè no veien l'estem de la veia.
Has espartit verd?
Clar.
Els seus ossos? Vos la legió.
Quines és les tres? El puest.
Podria ser un bon...
Com es poden, les càmeres podria ser un bon concurs.
Clar, de fet, jo crec que són ses tres legades molt de pits.
Lo que no ho diuen, saps?
No ho diuen i estan com a pla, però que després els deuen
no ho dius d'aquestes sortim per una finestra.
Teníem un usuari també seguidor de pots,
que sembla el que passa, que a qualsevol li dona
m'agrada una foto superantiga i després te fa amic.
I la foto que li poden que li agradava era...
Hem guanyat un llibre, el llibre de la Basayo,
un besetti, una punyà, que es diu Triptic del Silenci,
Triptico del Silencio i Triptico del Silencio,
que són tres llibres amb un, que no és tradució,
sinó que són complementaris, que xerra de la Basayo.
Per mi li diu s'afecta o s'aprolemàtica xernega.
Anteics.
I clar, és molt estrany que t'agradi la Basayo sent de box,
perquè no saps el que estàs fent.
Que t'ha agradat, s'ha portada, ha pensat que era xernego,
i ja està, ja està, no ho sé.
Fa una relació dels seus costats foscos
que no mostren en públic, en final.
Suposo que sí, però és inquietant que...
O quan tenen competició a lectura.
I no saben que xarxes, quan segueixes a col·loco,
es diu que ets millor que jo, i per això jo te segueixes que tu.
Sí o què? Sí.
Clarament. És el llenguatge de xarxa?
Sí, evidentment.
Doncs en xerran, de llenguatge de xarxa,
podríem fer una secció que es diu...
Jaula de sa setmana.
No, aquesta no. Sa secció que diu...
I ara, de la mà de la senyora Lissé,
una jubileta que es pensa ser generació zeta al tiquitaki.
Ara sí, ara sí, secció de la senyora Lissé,
perquè clar, digues, de què xerren els joves en el tiquitaki?
De què xerren el tiquitaki?
De què xerren el món.
Què passa?
Tot internet sap.
Això serà una microsexió dins el tiquitaki.
Tot internet sap, si vols no sabeu, no sé on sou,
que hi ha túnels, joveus o Brooklyn.
Sí.
Ho sabeu? Vos ha arribat?
No, vos ha arribat, no.
No els ha vist.
Això no.
Doncs, els varis del 3D o la vida real,
van començar a trobar-se...
Bueno, com...
No sé exactament com va començar,
per a veure una pareixa de vídeos,
de persones que es trobaven,
com construccions, tunnels,
sembla que no havia res de baix de les regioles del carrer,
una cosa que em va rara, s'hi van posar a investigar,
hi ha gent per tot, gent que agafa...
I s'ha ficat on sigui,
i van trobar un sistema de tunnels,
davall d'una sinagua.
Sí, un dia.
Tenia temps, se'n va enjuant del guirigall,
i li demanau-li per tunnels que van trobar.
Només això.
Ah, doncs en aquell moment,
un testig ocular del suceso,
va dir, però has trobat el New York.
O sigui, el York.
No era una cosa tipó catacumbes,
que diguis tu, antiga...
Se vas tirar desfil fins que se va sabre la realitat del cas.
I és que aquesta sinavoga va tenir...
Rebir resident, digue-li, no sé com es deia,
que quan es va morir, part de la congregació,
pensava que era el Masías i tornaria.
I part de la congregació va dir,
tu estàs bé?
Així que van decidir repartir-se la sinavoga,
deixant a la gent que no pensava que tornaria a rebir,
com a més, a la part de dalt,
i deixant els rarets a la part de baix.
I aquests van anar ampliant la part de baix,
fent un sistema de tunnels i de càmeres,
que finalment, doncs,
van donar, com a mínim explicació,
en els veïns que havia per l'àrea que deien,
ostres, és que 100 joeus de ball de cambrer,
col·lega, i és com a raro, de veritat.
No és una cosa que ficaries al Twitter així.
Ara en té moltes coses, perquè ja l'únic que havia vist
era un vídeo de senyors sortint de dins,
com una claveguera, senyors amb els contras,
ortodoxets, tirant tirobossons, no, no es diu tirobossons,
rinxols, i no en tenies gàs.
Després de moltes investigacions,
arribaven al fons de l'assumpte, que és aquest,
però podeu trobar formats d'aquesta teoria,
moltíssims,
i molt de fakes,
i molt de coses rars, i molt de conspiracions,
en realitat, és aquesta.
Tot internet ho sap.
Què més m'has dut?
S'ha fet molt viral vídeos de personetes de 10 a 12 anys,
que els hi diuen twins,
perquè no són teenagers, tenen 10, 12,
són pre-adolescents, arribant com a vikingos,
a les botigues de sèfora, aquí a Espanya passa més bé a Primor,
que són unes botigues de perfumeria,
perquè resulta que les llogues per adolescents d'avui dia
és la cosmètica i el maquillatge.
Normalment no entenc que s'ha atès a acció, però avui...
Avui encara menys.
Si ha vingut, perdona.
Persones adolescents, no preadolescents,
10, 12 anys, exacte, arriben a les botigues de sèfora,
que són botigues de maquillatge cosmètica,
aquí a Espanya ha passat més bé a una altra cadena
d'aquest mateix sector.
I probablement tot en les finales, faixista,
i s'ha de dir que anar destrossa completament la botiga,
les fan tot, és horrible.
Els vídeos són una mica graciosos, perquè som preadolescents.
I ara la gent es demana per què està passant això,
de qui es s'acupe, els dels pares, els de les xarxes...
Jo diria que podria ser que és perquè no hi ha tercer espais
per els preadolescents, no hi ha puestos on junta-se.
I en el final...
Però per què els destrueixen?
Per què eren de wines?
No, vull dir, van a comprar...
Vam comprar per aconseguir alguna cosa...
Exacte, s'abarà, deixen les coses fets a espols,
ho volen provar tot i ho destrossen...
Vans sense corretge, com és això?
Exacte, abans sense corretge.
El món sense s'està demanant que puja a espaces amb les personatats de 10 o 12 anys.
Jo diria que els falta un espai entre el món acadèmic i casa,
no tenen un juntat.
No hi ha d'on desplaça? No hi ha d'on desplaça?
Desparc. Com que no?
Amb pipi-cany, això és una mica que ja estàm tancats.
Però ha obrit un debat bastant interessant i és que veritablement...
I no era un anunci de condons?
Sí, no era un anunci.
Escolta, com a sessió anticonsceptiva és efectiu, eh?
Però jo crec que podria ser que el problema sigui això,
que no tenen oficar-se, perquè no hi ha res peradolescents.
I què ho has de fer, després?
Vos do calgo que m'he autoritat...
Ah, de cartida. Dali, com a darrere d'això.
Visutaria fet en semen d'hiofilitzat.
Que et parla de què? No ho tornaré a dir.
Senyor negre, surti de la senyora d'hi-se.
No ho tornaré a dir.
Què passa, com t'hi dic? Ja està.
És l'únic que has de dir del respecte.
Que cadascú faci el seu propi pensament de muntar aquest titular.
Que absius, no no.
Podríem fer una cosa meravellosa com...
Silenci, no, per favor.
Torna, torna, torna, torna, torna, torna.
Per favor, no, no, no. Abans de ser que ens ho podríem fer...
Paraula de sa setmana.
Moltes gràcies, pere, en què gravada.
Sempre m'ho has agradat tenir-te aquí doble.
No podem... Què no...
No podem tenir-te a mitges, que és una.
Prou. Senyor Liset, una paraula?
No.
Passa la cabra. Senyora, ministre Esperem, queda la paraula.
Digueu, quina?
Esbatanà.
Per perdoni, esbatanà.
Esbatanà.
I què vol dir?
Obrir completament, en tota l'amplitud d'obertura.
Ahà...
Algú amb concret...
Sànim.
Sí, és que m'ho deixava...
És que m'ho deixava volant i jo no dir res, però estic pensant...
Sí, les adolescents van esbatanar tots els maquillatges
que van trobar a Sef.
D'una cadena...
Que no m'ho espaga, per tant, no el diré amb quina.
Sí, sí, sí.
Ja.
I teniu etimologia?
No tenim etimologia.
Deslletir és i esbatanà, que és de pint d'enample.
No, ventall de porta o finestra.
Ah, bobs.
Vedes frances, no de lletí.
Però demà venen frances.
Gràcies.
A veure, jo la paraula de la setmana que du castarat, tarada.
Ei...
Aquesta és la mentida.
Sí, cal que...
Crec que l'entes.
Cal que digui la vida du perquè resulta que fins al 2023
aquesta paraula no està en el diccionari.
A qui en diccionari?
En el diccionari, coño.
Perquè n'hi ha altres.
Un no cerca si se se ve a paraula és correcte en el diccionari.
Cerca. A qui en diccionari se se ve a paraula és correcte.
Clar, però és que s'alto d'un potor dia.
Però bé, en el desconco...
És que el desconco és que pot deviar el diccionari.
Perdoni?
No, això no t'ho accepto.
La cosa és molt xula, però els 60% són de bon testret.
Surt campos del coden negre.
No, que no.
Però és que s'altre d'edicionari és una còpia...
com se diu, porgada.
Sí, no, no, jo estic d'acord.
A més, a Borrida.
A lo que n'am.
Tarada, és un objectiu afectat d'una tara.
Un exemple que posa el diccionari i va aprovar de vendre un animal
terat en una fila remadeira, que he dit jo,
i si el producte està terat es pot retornar de seguida
a aquesta segona secció.
Guai, però la primera, doncs que...
Serà moment se bestiar, perquè jo no he sentit mai
que un animal estigui terat.
Per això ho dic.
Segona secció, que és aquesta, que molt interessa,
que és la mà que sortís, que és la masculin femení,
que pateix un trastorn mental.
Dit despativament.
I jo me demanen...
Quin trastorn mental, que no t'havien de dir despativament.
És un normal...
Bipolà.
Esquisofrènic.
Oh, que guai, aquest és esquisofrènic, vam a una de fiesta.
Borderline.
Ja no se diu border, però bueno...
No, borderline.
Ja no se ho diu això.
No, s'escala aquella...
Ja no ho pots dir, tu.
Això va dir la setmana passada, aquesta setmana que hi ha canviat,
ja no ho pot dir, en dir, el que sigui que s'hagi inventat.
Limitat.
I els exemples que poses tenien un veïterat...
És molt bo.
Aquests exemples semblen d'això.
Ara diuen que tenien un veïterat,
tot el que consideraven el terat del poble.
Estan amplit de glòria amb aquests exemples.
Bé, això...
No l'han posada, perquè no la coneixien,
a part ultra nord de Catalunya,
segur que no hi ha etimologia, no l'han cercat.
Jo he d'anar-hi una paraula desplegable, que són jo,
que és cagar-les o cagar-les.
En gent tio.
U, que va de cagar-les o dos, molt exigent, prim mirat.
Que m'ho fa molt gràcies.
No pot ser! No pot ser!
Aquest dos sentits, només una paraula, Mallorquina.
Sinònim, esquitarell.
He provat de cercar-se paraula.
M'agrada esquitarell.
No surt, només surt com a sinònim, de cagar-les.
I clar, és desplegable perquè he cercat cagar-les.
Que cagar-les.
Per estar dient que tu, en ediccionari del conco,
has trobat una paraula.
He cercat sí.
Bé, has cercat una paraula.
Que te posa que és un sinònim.
I en el mateix diccionari del conco, el sinònim no surt.
Sí, havia passat molt desrefilat.
Però sí.
Això passa i després te demanes.
Clar, sortat, tu la cerces i no hi és i dius, conca, no.
I és que no l'escrius bé, però esquitarell ja la venia escrita.
De sinònim.
Escopiat i ferrà.
Que cagar-les.
Això, u, que va de cagar-les.
Que és cagar-les.
U, merda clara, només a Mallorquina i a Menorca.
Via res, freqüències excessives de les evacuacions facals.
M'encanta, quan l'esconco.
Un senyor ja no sap explicar segons quines coses sexuals,
però em saberà.
És un plaer, no?
3. Retgiro fort, que fa perdre el dill.
M'he retgirat.
Clar, clar, clar.
I totes aquestes paraules només de cagar-les,
només a Mallorca i a Menorca.
Que te demanes com és que cagar-les, està a Menorca, però cagar-los.
Ah, no ho sé, això és...
Un dia, vos dure paraules que totes...
Estàs autocontrestant mentalment, mentre t'ha fet la pregunta.
Perquè cercau corba i...
No, l'objectiu de corba és...
Corbós.
Corba i curvilini.
Després ho me'l prepararé, perquè així se'ns ha preparat,
clar, molt surt com el surt, però farem una secció de paraules
incongruents en un diccionari o a qualsevol.
Anem-hi, quan ho compareix.
D'acord, això ho dic perquè si no, quan ho escolti, recordaré,
perquè si no, no me'n record.
Votacions.
Senyora, m'esperen què?
Terat.
Que era el d'Ada. No era que era el d'Ada.
Que era el d'Ada, això.
I ja m'agrada...
No!
Tom, tom, tom, tom, fora, fora...
Però cantàvem jo.
No em desenia aquesta.
Ara estic pensant en tot el que has explicat.
Merda.
Ai, no, senyora, li sé, com no ha d'huir la paraula,
se seva, condemnes, tirar-ne una.
Qui no li agrada més?
Terat, clarament.
No s'ha pot superar.
Jo ho dic molt malament, que no mai treus les meves.
Bé, i no. 1, 2, 3...
Terat.
Què és això? 1, 2, 3...
Terat.
És impossible. Així no s'ha fet un programa.
M'heu escoltat una cançó que ja estàs fent swing?
No, que és swing, que anar a cada copa a ser un costat.
I jo no me vull enfadar, vull que t'acadiré un dia.
I jo no me fau xerrar. No me fau xerrar.
No me fau xerrar.
No me fau xerrar. No me fau xerrar.
What's inside a girl?
Something telling me there's a hole in the world.
Hell, you got a point in pride, a tenien's waist,
a long black stockings all over the place.
Boots, buckles, belts outside, what you got in there you tryin' to hide.
What's inside a girl?
Hell, you know how to question in the so-called civilized world.
I can't picture you.
Well, you can't see it by satellite, baby, that's cheating.
The president's calling an emergency meeting, the king of science,
a tailor, a gram, a saiguat, a papa, lupin, lavala,
a firm, baby, what's inside a girl?
Oh, now something telling me there's a hole in the world.
Hell, what you got a point in pride, a tenien's waist,
a long black stockings all over the place.
Baby, you got a fault, and I gotta get it.
Come on, baby, what's inside a girl?
Yeah, like it, baby, baby, take some parties, tours,
gotta find what's arriving up the boys.
Sugar and spice is just a flaw, for you can tell me, baby,
what is that stuff, come on.
What's inside a girl?
Woo, I'm waving greatly to get my head in a wall.
What you got, what you got, what you got in the papa?
Move it, papa, lose your body.
A little bigger, you got also open, and I gotta get it.
Come on, baby, what's inside a girl?
What you got, what you got, what you got in the papa?
Baby, you got a fault, and I gotta get it.
I quina meravellosa he anat amb els anys 2 i mi 3 pelèques,
perquè aquest has estat tu segur.
De cramps.
Com és que hi ha dins d'una lota?
Moltes coses, depèn de per on som.
Se demanava en... com Lux.
Clar, probablement el que podria pensar en un altre de la que hi ha en una lota
totalment diferent de el que pensava aquest senyor.
Superfant de Poison Ivy i ell era Lux, Lux internal.
Lux internal, sí.
Grans.
Perquè clar.
Perquè no l'entendes senyora.
Faen cicobili, no? Se van inventar ells.
Se van inventar ells.
Erem fances de rockabilly i de ses pel·lis de terror.
Ho debo portar d'aquest disc.
Una pel·li de terror dels anys 50.
Sí, i quan encara dibuixaven els cartells.
Com en Rasmeller, que és la definició.
Quan no saps com explicar què és escamp, dius Rasmeller.
Ja està.
Però no t'entens, llavors dius Rasmeller i te'n vas.
No ho coneixes, en Rasmeller.
No és un de les seves coses.
Ves a cagar.
Rasmeller, fins després.
M'ho mare diu que no m'ho has despedit mai.
Així que el que farem serà dir. Moltes gràcies.
En Joan Sintès, en Joan Sibership, en Joan Sintès,
en Joan Sintès i en Joan, en Maria Oliveira i en Joan Jiménez.
Estan darrere el force field. En Joan Sibership avui
ha vingut a interpretar per Nadal.
Hem interpretat per en Joan Naseques.
Han tengut moxes mentals com...
Míster Esperenke.
Senyora Lissé.
I jo, que ja m'he presentat.
Bé, som en Joan Sibership, interpretat per Nadal.
Perquè diu ma mare que no ens despedim.
Adéu.
No, com que deu.
Ateu.
I com que deu això?
No, com que deu això?