Escolta Ona Mediterrani des de la 88.8 de la freqüència modular.
Monixa Mental presenta Les indòmites.
Una hora de ràdio eclèctica per gent de ment elèctrica.
Vam deixar de les salvatges, de xecar les celles a la repetició.
Érem esterns a casa, desahuciats del sal nitre, orfes de camí.
Vagàvem en la normalitat i en la fam i ens pensàvem audassos.
Vam estar, deixar de guardar la memòria per ser un altre record que no es recorda.
Hi ha algú a l'altre costat? Si és així, has provat de votar-te un semàforum vermell mentre la ciutat romana deserta?
Rock negre avui ben escrit en brut
I una neo-moixa mental que s'ha defens a darrere, separat d'aquella de vidre que tenim, que fa moviments en el seu cap, com de benvinguts,
però va sense piles ni sense d'allò solar. Es diu Joana Maria Borràs, no seríem ningú sense ella. No, no, deixeu anar, no em facis gestos.
Avui és 4 de desembre... Eh? Que perdoni, me fa senyes. No me fot... Què? Com? No m'heu descongelat. Quin dia és avui? Avui és 11 de desembre.
Espera un moment, que m'he de canviar de document. Ara jo no tinc els dies internacionals. Avui és 11 de desembre, dia internacional de les muntanyes.
Dia de la república de Burkina Faso, dia de la pasta anular, aniversari de la fundació de l'UNIè, aniversari de la fundació d'UNICEF,
dia nacional de les aplicacions, com per exemple GELAC, dia nacional dels KSRs i els Jons, si en coneixeu algú digueu-li...
No, però m'acaben segur que m'acobi millor un KSR que un Jón. Probablement. Un Jón sense H, eh? És com el Jón islàndic aquell. Islàndic o islandès? Islàndès.
Clar, però si és islàndic, allò... A l'hora m'ha fet trampa. Si és islàndic m'acobi millor un Jón islàndic que un KSR.
Bé, depèn del KSR. I depèn del Jón.
Vam telefonar al 971 122 perquè som aquí esperant la vostra deixona, Tim KSR o Tim Jón sense H.
Avui també és el dia mallorquí de crear comptes a xarxes socials a la babalà i fer-se un pack de Nadal de cerveses Mocha, per exemple.
Cerveses Mocha guai, però altres ho han inventat, segur.
No, no, no. És el dia bo.
És el dia mallorquí de crear-se comptes a xarxes socials.
O guai.
Per exemple, a Plum Prince, Blank and Friends, Fruit and Blends i deixar allà els TikToks i els Funding Line...
que ja estan passats de moda, les coses que en són.
Fem aquest programa bàsicament per posar una falca com, per exemple, moxamental.cat. Mirau allà el que fem.
És tot meravellós. Atenció a les novetats i coses que tenim que preparar.
Vull, molt vull... Clar, mos aixecam prest, mos vull el cap...
Supais a cagar!
Perdó. Oigo voces.
Joan Maria, no me passis telefonats sense avisar-me, per favor.
Ah, sí, que hem escoltat. Sí, sí, sí.
És que me fa allà com moviments amb braços i fa...
que això vol dir que quina cançó hem escoltat. Hem escoltat...
Overthrow, The Blank Flip, que és el remix de Voice Noise.
Noise... Mira, mirau, provau de trobar-ho a la nostra descripció del programa...
perquè si vos heu de dir com s'escriu Voice Noise, flipareu.
Qui és aquest senyor o aquesta banda que és un senyor nascut al 82 a Hamburg,
d'allà on són les hamburgueses, però allà es diu en Fricadelles,
i a la meva mà, me'n buau, podeu tenir un poc d'ordre.
És que aquest...
Foc, fa, fa, fa, fa, fa, via de la Hamburg.
Aquest renau específic només són cançons que es fan a Hamburg.
De fet, heu de mirar el videoclip perquè té sucquet.
Voice Noise nascut al 82 a Hamburg com Alexander Rida, un beset i una punyà.
Clar, i ara és el moment perquè aquest tipus no he trobat res, probablement sigui queer,
perquè tinc una teoria que és...
Heu provat de mirar a la IMDB les parades dels actors o actrius?
Si són actors, ja se pare especificada.
I si no, no. Així que no saps si són fedris o queers.
I probablement sigui queer.
Amb Alexander passa això.
No sé, no sé, no sé. Així que podria ser un senyor.
És igual, que m'enrotll, que cercau la seva vida a la Wikipedia, que és molt llarga.
Jo no l'he volguda deixar anar i ja està.
Però al pròxim pic que anem a Hamburg, provarem de trobar-lo.
Tenc mania a Hamburg.
Per què?
Perquè vaig anar a Hamburg, li vaig parlar amb una persona d'allà,
que me va demanar la bonera, li vaig dir que era de Mallorca i em va dir
que fos aquí.
Error. També?
No, però no per pensar que has vingut aquí i que no hi ha res que t'interessi.
No, era com has arribat.
Perquè ells tenen previst que venen aquí.
Però que nosaltres anem no.
I que nosaltres anem en carro i que no anem.
Realment sorprenent. Com has trobat el camí per venir aquí?
Si nosaltres hem previst que no arribi ningú.
De fet, és perquè xerrau massa. Jo us ho he dit abans del programa.
No fa falta xerrar tant amb la gent.
Especialment si vos fan preguntes.
Basta amb un de bon vens d'una illa del Mediterrani.
Provau-ho, provau-ho perquè flipen.
De sobte hi ha el coma, que entren en coma, o es malta.
Malta no és en el Mediterrani, carinyo.
Si estudiem un poquito.
També és la opció minimalista.
Que es fa un...
Eh?
Que no el tinc...
A veure, a veure que xerram massa.
I tenim preparat per a un posterior capítol de l'indòmit.
Perquè a la plaça d'Espanya, de fa un parell de mesos,
hi ha una gent que dona classes de Biblis gratis.
I avui farem tard i només m'ho hagin pogut aturar.
Promet que m'hi aturaré i faré una crònica.
Demà...
Del gratis que hi ha, de la Biblia.
Jo me'n vaig voler donar un coran per mi, gratuït, al Londres.
I vaig dir, no, millor no.
I li vaig donar un llibre meu i va ser com...
Va ser un moment així com hostil.
O sigui que potser hi ha un exacte ara mateix al Londres
que segueixen anant en Joan Sivership.
No, no, no, no, no, no, no.
No, no, no, no, no, no, no, no.
No, no, no, no, no, no.
Falkita.
Manolem.cat, eh, perdó.
Aquí arribat en aquest moment, podríem fer uns anuncis,
una nova cançó, o podríem fer...
preguntes absurdes!
Que m'agrada molt no haver de cridar totes les accions.
Només algunes.
És que no tenim falca.
Jo seria un.
No serà tu.
Va, ja, jo en Dràcula.
Jo seria un d'aquella pel·lícula d'en Jim Jarmos.
Què en serà?
El pit, Jim Jarmos?
Sí, no, sí, que som...
som supermèdic al·lègics,
surt en Andrògina...
Natilda Wilson?
No, Natilda...
Tilda Wilson.
Swinton.
No ho sabeu lletres?
Ja que sé, eh.
Ha estat un casi.
També, eh, com és?
El que...
Escondem-nos a les sombreres, no?
Sí, escondem-nos a les sombreres és molt divertida.
Boníssima.
No, d'en Taitiki és una sèrie, d'en Guaitiki o en Taitiki.
No ho sé.
És una comèdia, és un documental ficció
sobre uns vampirs que viuen en un pis.
És una campanya de casa i és molt divertida.
Ai, no sé per què me'n sona.
Boníssima.
Jo és que he començat amb Troublat després de 25 anys
que s'hagi fet i me treu de polleguera,
perquè m'enganxa, perquè hi ha com molt de sexe i de culs,
que dius, pare, estam a punt de porno,
però odiir tots els personatges perquè són insufribles...
És que tots els personatges són insufribles.
Però a més a més és com un exemple de com no s'ha de fer una sèrie,
perquè era de les sèries que fos tu cada setmana
i no la podies veure una darrere l'altra.
I és molt rotllo Star Trek desprimer.
Ara, fallàmos, tu no estaves enamorat d'una altra.
Sí, però això era fa deu minuts,
ara no tenim etxena de sexe i necessitam una, així que...
Tu eres la que estàs aquí.
O s'ha de... s'ha mort la padrina,
i anem a follar.
Ara esperàveu l'explicació de per què estàs enganxat en això?
No ho sé. Tu has dit?
Tu has dit perquè surten vampirs, culs i mames.
Exacte, vull dir...
No, perquè ha dit... Per això em poso una peli porno.
Va, va bé.
Molt de coherència.
No, perquè som eclèctics i som eclèctics
en totes les lletres de les paraules.
I revaginats, també.
Si fos un cereal, quin seríeu?
Uau.
M'agrada molt, això.
Què passa? Què passa?
Clar, és que jo el tenc, però no me'n record.
No, és que...
Són uns cereals com més moderns que...
Més moderns que què?
Més moderns, són d'ara, són d'aquests que surten ara,
que són més moderns que...
Que es corruquin.
Que te fan anar al banyo bé.
Eh... eh...
Bé.
Clar, és que jo no sono molt de cereal.
I n'hi ha uns que, a part de fer anar al banyo bé,
duen com a fruits vermells d'aquest...
S'especia el cap.
A la pesta pura, però...
Sabeu que hi ha una broma...
A Estats Units, supòs,
que s'especia el cap...
És que et mina, vull dir.
És com... Perdona.
Però, mama, se pregunta era quin seria, no quin te menges.
És a dir...
Tenen un bon marketing, te diuen que és la hòstia,
i després et sapesta pura i...
i onqui, i fan cagar.
I fan cagar, i això...
Fan cagar, exacte.
Senyora Lice... Senyora Lice?
Senyora Lice?
Mestre Sperenke, teniu un cereal?
No, jo trino-s'en un cereal.
Jo seria segol escabons al nau per les blanques.
Un cereal, no?
Un cereal de berenar facturat,
menopausic, menofacturados, d'aquells.
Si fos una platja, quina seríeu?
Eh...
Tum-tum-tum-tum...
Clar, és que...
Una platja perduda...
Estem obligats a dir-ne de Mallorca.
No, no.
Jo no he dit això, jo no he dit una platja de Mallorca.
Això serà una altra pregunta.
Hi ha una illa, o un lloc, que no diré,
que és tota arena.
Vull dir, camines cap a un costat és una platja,
camines cap a l'altre és una platja.
Sí, a Formentera.
No, no, no, perquè no hi ha italians.
Perdoni un moment, però a Formentera,
és el puntu de Formentera, que és el que anava a dir jo,
que és aquesta platja, que no me'n recordo qualsevol nom, és així.
No, no, no.
Hi ha una part que hi és tot tan,
i d'altra banda, no hi ha ningú.
És boníssim.
Sense vegetació, sense res, només arena blanca.
A Formentera?
No hi ha res més?
No, no hi ha persones, no hi ha ningú.
Jo som aquesta.
El ronc negre?
No, ja l'he dit, és la punta aquesta de Formentera.
Jo seria estrany.
Per què?
Perquè hi ha mames i culs.
I bunkers.
Hi ha bunkers? Clar.
I hi ha comqueivia.
I quan plou molt,
se trenca cap a la mà,
o al revés, la mà trenca cap a celebrar.
Si fóssiu un còmic, quin seríeu?
Vívora.
Quin és aquest còmic?
Perquè no val inventar-se coses
en aquesta resposta.
Com que no val inventar-se coses?
Des de quan?
Ja seria...
L'ovo solitari i el seu cachorro.
Ja seria...
Jo seria...
Tercer Robe del Percebe.
O Superlópez.
M'encanta.
Superlópez i el cau.
I els malls.
I els malls que no són malls perquè li venen grans.
Però bueno, vale.
Una altra versió.
Si fóssiu de dretes franquistes
o tenguéssiu un comú de microplàstics
dins el servei, quin llibre seríeu?
Un llibre?
No siguis tan lenta.
A Rock Negre?
La Constitución Española.
Estau segurs?
Ja seria Moby Dick.
Perquè ja que en tengo una, que se mogui.
Seria un bon moment
per escoltar.
No m'aturem aquí.
Escolta'm una cançó tan xula com aquesta.
Toc vas mit a fa
téled, hogy ha fany
cuki veled ha
bármilyen is vagny
ő helyes mit a tom a tobgán
bat, karva ring atom
a szinti tobjában
erős mit a hó
és bátor mit egy hegy
édes mit a só
egyszer eggy az egy
nem mozog soha
fent a szintpadon
de a szívdoktora
És el que ha de ser i és ell i és ell i és tu.
Horusba kedves, bitanar, hogy szintés lací, szintés lací, szintés lací.
Tessen magy!
Hívköz lapi!
Szeret, mint a nyak, vagy a páth, hogy ha van
Nincsen már haja, de soha nincsen kalabban
Ha megöleled őt, magad öleled
Most nagy levegőt és a dist a szeregázt, vagy
Ő ti vagy, trod mi meg ti
És ti meg mi vagyunk, vagy én meg te
Remélem, boldog, mindenki
Ratirek a lényeljere, hogy
Szint is laci!
Szint is Laci! Szint is Laci! Szint is Laci! Szint is Laci! Szint is Laci! Szint is Laci!
Tőzselmaj! Éjtőzlapj!
Mert mi krőzsel vagyunk a nagy sávád,
de szint is Laci, a nagy papád.
Mi krőzsel vagyunk a miráknunk,
a fáncsan a téged liberálunk.
Mert mi krőzsel vagyunk egy fata,
hovetik a mátsika felválljándí.
Minden i nian teszin kellene,
mert a Ritxard ír már egy nemzene.
A Ritxard ír már nemzene.
Sí senyores i senyors, que meravellositat que mos has duït, mistres Perenque.
Sint is Laci.
El meu ongores és boníssim.
Està dedicada a toques sintetitzadors.
El meu ongores és en Sebastià Nostra, que li va posar el vídeo.
Jo vaig arribar en aquest grup per vídeo.
És brutal, és demencial.
Perquè tens els de sintetitzadors,
et sembla que està esquivant bales.
Com si estaves a Matrix.
Ei, vaja, tota l'estona, però així fent que...
Però ell toca el sintetitzador.
En playback.
Descetes directes.
El cantant d'estar allà veient-te entregadíssim
té un bateria que mira fixament a càmera
i es desbaixa, jo crec que és un ninot de serra.
No se mou.
No se mou gens.
I un moment donat sense explicacions ni res,
apareixen tres lotes de gogós
en un espai minúscul allà veient.
Això no me'n recordo.
És que cada cosa fixa-se en la seva.
I ells...
Dic, no sé com s'anomenen, no sé on veuràs,
no sé pronunciar-ho,
fins que vaig trobar la seva web
i vaig descobrir que es nom ve de Richard Gere.
Perquè són Richard Gere.
No...
Sí, sí, sí, sí.
És que són boníssims.
Moltes gràcies.
Tu veus els vídeos i dius, això és un grup dels 80.
Sí.
Doncs no, no, són d'ara.
No pot ser.
Crec que he exigit que se varen a la LINE passat
i tenc un trauma perquè vull anar a un concert.
Jo també, després d'escoltar aquest tema...
Clar que se diu, un tamacla.
Els personolins, quan fan aquestes coses,
fan, no sé, un tamacla.
Un besat i una punyada.
A què fan altres coses?
Vols dir el tema?
El tema, el que dic, secció.
Mem?
Moixes de bió.
Moixes de bió!
Perdoni?
Gràcies.
Avui, avui dic Ana Atkins.
Aquí?
Ana Atkins, botànica i fotògrafa anglesa,
que va néixer el 1799.
Considerada la primera persona
a publicar un llibre il·lustrat en fotografies.
Per no dir, la primera persona,
la primera dona fotògrafa, la primera persona fotògrafa.
Perquè ella va començar just en el moment
en què s'estaven desenvolupant totes les tècniques fotogràfiques.
Era fia de científic i probablement no.
De fet, va tenir una formació
que era impensable per una dona de la seva època.
Formació científica.
En aquell moment, era l'època de les grans expedicions científices.
A part de científic, vies de l'il·lustrador.
Perquè per deixar constància de les espècies que havies vist,
a vegades duien espaciments conservats,
però, si no, havies de fer un dibuix.
I el dibuix havia de ser més minuciós, detallat,
perquè havia de servir per identificar l'organisme.
I quantes d'aquestes espècies se les van inventar?
74%?
Jo he vist... tu no saps què he vist.
Home, hi ha il·lustracions més o menys...
He vist un cangrejo amb rodes.
Realistes.
Vols deixar el pellot?
No, no.
Sí, expedicions.
Ella va il·lustrar, el 1823, tenia 24 anys,
un llibre de son pare,
més de 200 il·lustracions de conges.
Petxines.
Exacte.
Què passa?
Festivals.
1839... és que és una feinada minuciosa.
Ja no dic que no sigui igual, però que és un festival.
Què passa? Que tu necessites un sistema ràpid.
Clar.
I aquí és quan...
Primer va començar a conèixer la calotípia.
Totes aquestes tècniques són gairebé coetànies,
calotípies, darrerotips...
Què passa?
La calotípia, ella va començar fent calotípia,
o el desenvolupador era William Henry Fox Talbot.
Madafaca.
Sí, era un senyor...
És que se va dur totes...
No només això, que quan se'n va adonar de què havia fet,
va patentar i volia cobrar per...
Si tu en feies una, havies de pagar una tantsa.
Sí, això val enrere, això de cobrar.
Quan dius que li valen trencar les cames...
Què passa?
Que després ella va conèixer una altra tècnica,
que era la cia, no la típia,
que tenia moltes avantatges,
perquè la calotípia en aquell moment
necessitaves molta temps d'exposició,
el que aconseguies era una còpia que amb els temps anava perdent,
era cara,
en canvi, la cianetípia era molt barata.
Per què?
Perquè l'altra utilitzava nitrat d'argent.
I en canvi, com que estaves basada en el principi de la cambra obscura,
havies d'utilitzar una màquina.
En la cianetípia no.
En la cianetípia tenies un paper impregnat d'esquímic,
posaves el que volies reproduir damunt i ja està.
Podries fer tantes reproduccions com volguessin.
Això ho ha de desenvolupar l'astrònom.
Ell el que cercava era un mitjà de reproduir els seus apunts.
Volia fer fotocopies.
Els seus apunts, els seus diagrames.
I l'Ana se'ls va utilitzar molt d'anys per reproduir plans.
M'ho deia, si les perdentia volia fer fotocopies.
Sí, volia fer fotocopies.
Clar, però l'Ana va dir, escolta, això...
Sient-te.
Jo ho utilitzaré per fotografiar.
Perquè ella va començar a fer reproduccions d'algues.
Sí.
Els espècimens a secs els reproduïa amb aquest sistema.
Les veus segur que les heu vist.
Aquestes són les que són en blau.
Clar, són en blau.
Sí.
Tu les mires i la tècnica...
Clar, has de controlar molt bé l'exposició per aconseguir...
és salga seca, damunt la fuya.
Podria quedar una massa...
És que el millor reproduir la forma i tal,
però és que veus i se noten les transparències.
Veus exactament les branques i per on va una i la altra.
És una tècnica...
Ella va depurar molt aquesta tècnica.
I en va fer gairebé 400.
400 què?
400 cianotípies d'algues.
Un llibre que va sortir, que el va publicar...
El primer, el 1843.
Tot manual.
Les 400 fetes, ella.
I està estescrit a mà.
Oh, yeah.
En deu anys en va fer de set còpies.
Clar, perquè cada còpia havia de fer el mateix procés.
Exacte.
Això és un tresobra.
Clar, és incalculable, el valor de bandes...
També és de necessitar un poc de medicament.
Per això, és una moixa de biò.
Diu, Ana, estàs bé?
No.
Ana, 400 còpies...
Fetxines.
Ana.
Fetxines.
Ana, anem a fotocopiar-la ara, per favor.
No hi havia fotografia, no hi havia manera de reproduir aquestes coses
d'una altra manera que no el fes fent il·lustracions.
No, no n'hi havia.
O fent un gravat i passar de tinta.
Però que també s'ha de agradar.
Hi ha un número límit de gravat que pot fer.
Vull dir que de còpies de munt un gravat que et passa.
Clar, això passava també amb els darrereotips.
No podies obtenir totes les còpies que volies.
Aquells moments d'exposició eren molt llargs.
I ja estava anant a fer-ho, si no típia.
Hi ha qualque còpies que podem veure online?
Home, sí.
I què hem de cercar?
Motion mental.
M'agrada.
Doncs si et sembla, escoltam uns consells, no es veurà.
Uns consells tan xugos com aquests.
Escolta's Ona Mediterrani.
Des de l'88.8 de la freqüència modular.
Mallorca recupera el ritme.
A partir del 8 de desembre, la velocitat màxima
de la via de cintura passa a 100 km per hora.
Per una mobilitat més eficient,
respecteu les normes de circulació.
Recordau, a partir del 18 de desembre.
Consell de Mallorca.
Un cotxe de carreres, un patinet, un metge de cadells,
una pilota de bàsquet, una videoconsola.
Aquestes festes ens demanem moltes coses.
Les nenes i els nens de Nepal només se'n demanen una.
L'atenció que necessiten.
Col·labora amb la Fundació Vicenta Ferrer.
A partir del 900, 111 a 300.
I descobreix l'extraordinari poder de cuidar.
Aquest dijous, de 6 a 7 de capvespre,
et jai de la barraqueta.
Un programa de jubilats per Mallorca a Ona Mediterrani.
Podeu escoltar-nos a e-vots i la nostra web.
www.onamediterrania.cat
Escolta's Ona Mediterrani gràcies al suport de les persones associades.
Ajuda'ns tu també.
Asocia't. Fes créixer Ona Mediterrani.
Ona Mediterrani.
Segueix-nos a mojamental.cat.
Envia'ns missatges d'odi i amor a mojamental.com
Fes creixer Ona Mediterrani.
Ah!
Because it's true, she's a great star
With her emotion
A god on her lips with her affection
As she swimmers away
To your heart
Oh, girl
She'll terrify
Oh, oh, oh...
I aquesta meravellositat que, senyor Rock Negre...
Doncs aquests són Chicano Batman
Per rodi? Sí, ho has escoltat bé.
Chicano Batman.
El tema es diu Black Lipstick.
Ja.
Són una banda nord-americana formada a California el 2008.
Bàsicament, els he de dir perquè són superdivertits.
I perquè aquesta és una cançó, però...
És que cada cançó... toquen totes paus.
És a dir, fan el que volen a cada tema
i els discs passen del jazz a la reggae, a la regga de Montblanc,
el funk, el grupper, el mexicaca, no sé què,
que segur que és un estil, cumbia...
A la merda dels estils.
Crec que aquest programa no ens el censuraran a Rússia,
perquè no sabran quines cançons els hi han posat.
I d'allà, bàsicament això del grup no du res més.
I ens duus una secció...
Duc una secció de...
Potser me'n falta aire d'enrere.
No me'n record.
Com és possible?
La tornarem a dir perquè aquesta congelació d'una setmana
no ha anat bé allà, bàsicament.
Tard o tard es va faltar el Txirè Níixer.
Això mateix.
Més millor? Sí, genial.
He encertat qualque paraules. Totes.
Totes, totes, totes.
Veuràs tu quan m'espalguin la càmera. M'ho hauran posar sota la taula.
Sí, i amb un...
Amb un d'aquests tirers negres, però no en els ulls.
No? En sèrio, que l'únic que no poden mostrar són els ulls?
Vull dir, és l'altre?
No, genoll que en el poc que mos dediquem, els posaran.
Contractaran d'una intel·ligència artificial per censurar-ho.
Ja t'he dit que ara jo que sí.
Perdona, què has duit?
Avui volia parlar de cronologia històrica.
Txin-txin-txin-txin.
Li vaig ensenyar al meu net
que per fer una pausa dramàtica volia fer txin-txin-txin
i quan ho fa, m'ha dit el pantà.
Home, esclar, és que és molt bo.
Saps el que ens ha passat? Txin-txin-txin.
Clar.
La cronologia històrica es tracta de detalls i esdeveniments històrics
interpretar la informació continguda en documents antics
i en documents antics, bàsicament és això.
Amb quin criteri?
Clar, d'això va a la secció.
Perquè, clar, hi ha un parell de problemes
que després en anunciaré,
però perquè ho fem una...
Els calendaris que van fer servir diferents civilitzacions
al llarg del temps, n'hi ha més de 50 i la majoria estan desapareguts,
i els mètodes basats en física, química i biologia,
la descripció dels detalls astronòmics,
que es poden detallar gràcies a computacions matemàtiques,
normalment, si difereixen de la cronologia històrica,
està acceptada, no els va bé en la història 2,
però si en divinen, sí.
Ja.
Aleshores, en què es basa la cronologia històrica...
Tengo pena y tengo ego que lo cuido.
En què es basa la cronologia històrica actual?
Doncs a base...
És a dir, no se va esbosar fins al segle XVI
i va ser un tal Josef Justus Scaliger,
que és un francès acadèmic,
que el tipus dominava tres idiomes
i va poder estudiar centenars de documents de tot el món i tot sol.
Però, clar, de matemàtica, zero.
Mm...
No hi havia un... Perdó, no hi havia un...
Un...
És igual, ja està.
Ha passat.
Continua.
Clar que va fixar certes punts de referència
que va considerar prou encertats
i a partir d'aquí va anar connectant els detallaments més importants.
Moltes detallaments es referien...
Fem referències d'aveniments astronòmics
que es descriuen en els documents,
com ara tot el de sola de lluna...
Mm...
Perquè a la Xina hi ha com a 13.000 volums
de 400 milions de pàgines...
Clar, però resulta que la Xina també està basada
en...
És a dir, la cronologia també s'apartia en Josef Justus Scaliger.
Aleshores, aquí tenim un problema,
i el més problema és...
No creiem que aquest senyor s'hagi llegit tots els volums.
No és que no s'hagi llegit tots els llibres,
sinó que detàs correctament,
només llegint i fent relacions...
Lògiques, que la cronologia històrica fos així.
Els problemes.
El problema és que...
Què passaria si algun d'aquests punts de referència
estés mal detat?
Clar, si són per poc anys, res.
Però clar, si qualsevol d'aquests
se passi de 200 o 300 anys,
tot el que hem estat...
Se va a veure un folló?
No passaria realment,
el que passa és que tot el que entenem de la història de la humanitat
seria un desastre que cauria com un castell de cartes.
Com el Carbone 14, que al final se va a descobrir que...
Bueno, per tenir una idea aproximada, vale, però...
Clar, però aproximada,
els primers que detaren el millor eren 700 anys de diferència.
Clar, primer detrotor de l'Escàliger.
L'Escàliger va ser contemporani del Newton.
I el Newton...
Escali G.
Escali G, ja el dic, perquè fa més gràcia.
Escali G, ja.
Newton va objectar que l'interval de temps establert
per la civilització grega era incorrecte,
perquè també s'ha de poder centrar en això,
perquè quan va sortir això, Newton ja estava que se moria,
i el llibre aquest que fotia a panterra.
No hi ha cap d'allò que li volíem fotre a aquest home.
I això...
I què era?
S'havia passat de massa o de massa poc?
No, el problema és que, clar, en aquells moments,
l'Iglodri catòlica també va cremar,
o va deixar de...
Perquè un dels referents bàsics eren els escrits canònics.
Clar, tot el que no era canònic se va a llevar.
Què me dius?
A part de molt d'altres problemes.
I comença a haver buits, o hi comença haver èpoques que se cursen.
Hi ha els debaniments que no poden haver passat en aquest curs.
O que estan repetits.
Bàsicament, hi ha molta gent, molta matemàtica,
perquè, clar, d'història no som matemàtics.
Hi ha molta matemàtica que s'enfronta a aquest problema
mitjançant l'estudi, ara en veurem un,
que és el que volia dur, perquè això t'ho diré un present,
perquè si ho dic...
En Atoli Fomenko, un llibre que es diu Història, Ficció o Ciència.
En Atoni, qui és?
Fomenko.
Clar, no t'he dit aquest segon nom, perquè m'ho espitxava,
que és Timo Fejevic Fomenko.
No, no pot ser un Timo Fejevic.
Timo Fejevic.
Ja.
Bé, és un...
No, no, és un matemàtic rus relativament important
dins el món dels matemàtics, no és un tarat mental.
A pesar de que el tilden com a tarat mental,
però és un tio que ha guanyat molts llocs de premis,
que és referència i que s'estudia en el món de les acadèmies matemàtiques.
Bé, en el foment que va comprovar
que els punts de referència i es fa denar
que una seqüència d'eclipses que va tenir lloc
durant la guerra del Pone a Pones podien estar maltratades,
perquè, clar, no coincidien.
En més d'un milany de roc.
Clar, més d'un milany de roc, o millor, no tant,
però, bé, aquestes esquimets en van cap a mil anys.
Mil anys abans, en van mil anys.
A partir d'això... No era matemàtic, no?
Si t'hauria de donar un 5 o un 0.
A partir d'això, els vals es va traslladar al departament històric
i va construir una nova cronologia
que la denosten i que la tenen com si hagués perdut el cap aquest senyor.
I us donaré un exemple, només un exemple,
que s'ha dat el naixement de Cristo.
Dat a partir de qui? De Cristo.
De qualsevol o d'un en concret?
Del nostre.
Del nostre? Serà del vostre, perdona.
Clar, del nostre, dels qui morien en contacte.
Dat a partir de la qual,
portem el contacte d'anys,
perquè recordem que tot és abans de Cristo, després de Cristo.
Abans de Cristo era que Cristo va néixer abans de Cristo.
Bé, perdona, no em deixis aquest detall.
Clar, però el problema és que no li unis les sales.
100 anys d'anys de Cristo...
No passa res.
No, no passa res, però a partir de quin any?
El 0 quin és?
No, el 0.
Com ho pots haver de dir?
Els dubtes perquè fa l'edat del naixement de Cristo fa segles,
per això es distingeix any després de Cristo i any del nostre.
I diu, ok, perfecte.
L'escondició de la primera Pasqua les va utilitzar Dionís,
que és qui va agafar en Scalinger i era que és,
per determinar les coses.
Va resultar el 25 de març.
Diu, menja, un dia després de la Pasqua u Jueva.
Les condicions completes de la primera Pasqua són les següents.
Cerca el sol, 23.
Cerca la Lluna, 10.
El dia anterior, 24 de març, va ser la Pasqua u Jueva,
que es celebrarà el dia de 14 de la Lluna plena.
Això tot això són avens astronòmics per determinar que estan escrits.
A mi m'he d'anar a parlar senzill.
La Pasqua u Jueva va ser un dijous, Jesús, barra social,
d'un any a següent.
El resultat d'un càlcul objectiu sobre aquestes dades
és increïble perquè les condicions de la primera Pasqua
se satisfan una sola vegada a tota l'època històrica
l'any 1095 després de Cristo.
Oh, yeah!
1095 anys enrere.
Clar, és a dir, estrictament parlant, aquestes condicions
se satisfan cada cert temps.
Si en redo fem un reduccionisme.
Diu, les condicions de la primera Pasqua es van complir
amb el punt dos i el tres, que només es...
42 abans de Cristo, 53 abans de Cristo, 137,
479, 574 després de Cristo, 658, 753 després de Cristo,
aquí fins al 1.190 després de Cristo.
Per tant, però també serà un atenent de naixement real de Cristo,
li lleves qualsevol d'aquests nombres,
menos 31, 33 o 65, depenent de quin test agafes.
Clar, és que no n'hi ha cap que faci zero,
però és que no n'hi ha cap que faci zero,
és que se'n van de classe lluny en el millor,
800, 900 anys de diferència segons quin agafa.
Que era la Bíblia, que tenen 700 anys, tia, que basta.
Clar, això és el que vols discutir amb els senyors,
aquests pobres que estan a la plaça d'Espanya.
Exacte, aquestes estem.
Clar, després hi ha l'altre, que és que si se considera un eclipsi
total de sol, que també surt en estent de referència,
només hi ha una sola data que coincidesqui,
que és el 17 de l'11 del 1.086.
Doncs aquí, senyors, és com us han contat històries
de cronologia universal, feta un...
Què me dius, que l'esclésia catòlica
ens està encantant fins ara?
No, no, que...
M'ho diuen, me treuen sang i no treuen pasta de bonia.
No, que probablement el millor en lloc de ser en el 2020...
Quin any som?
En el 2023, el millor estem l'any 1013,
a 2000, a 1800.
O que ens ho creiem abans, sí, vull dir,
que hi ha la forqueta aquella d'aquell senyor
que és com a distància entre en Dalí,
que fa una becada i li queda, i és la resposta més simple.
No, clar.
Encara que, abans d'això, podríem fer...
Paraula de la setmana.
Moltes gràcies, mistres, Ferències,
que he gravat la duent paraula.
Clar.
Tu me dius ara.
No.
Avui pas de voltres com ha dit.
No seria una paraula en si mateixa.
Exacte, exacte.
Has duit? No. Has duit? Sí, vull dir.
No.
La paraula? Sí.
He duit.
Freixura.
Oh, que he anat de petances.
Que són entranyes, especialment, els pulmons.
Els pulmons.
Els pulmons, però m'agraden més els pulmons.
Diu, a la Catalunya continental...
Oh, yeah.
Ojo, la freixura és gairebé únicament el lleu o pulmons.
A Mallorca,
és el conjunt de lleu, cor, fetge i melça.
O sigui tot.
El que se posa en el frit de metances.
La segona excepció és molt, molt inquietant.
Mem.
Perquè diu persona i especialment infant.
I posa d'exemple...
Punt.
Està citant en el Cove i diu,
quantes freixures caben dins aquest carretó?
Estava ficant infants dins un carretó.
I els diu freixures. I els diu freixures.
Quina intenció tenia?
Mem, mem, mem.
Home, tinc una certa idea que el que passa a Catalunya
no ho puc dir, però...
Hem dit en entena que en Mallorca...
No, no volen aquesta imatge.
Tenien rolleta.
Jo crec que sí.
Se n'apaven nosaltres els atxatans.
Jo també crec que sí.
Dues frases fetes que m'agraden molt.
Treure la freixura per la boca.
Està molt fatigat.
Yeah.
Treure o fer sortir la freixura a algú.
Mm-hm.
Fer-li fer un excés de treball, de crits, d'irritació.
Me faig treure la freixura.
Tenim el monoloïn de la llengua.
És de llatí.
De llatí, freix, freix, pulmó.
De freixir.
De freixir, freixir.
De freixir.
De freixir la freixura.
El rock negre duia paraules.
Sí, i jo a partir d'ara duré paraules compostes
perquè me fa molta gràcia.
Sobretot la timologia.
La timologia.
Trencar clasques.
Trencar i clasques.
He de dir cor, prendre.
A cor, prendre.
Convertit negatiu i etimologia de cor i prendre.
OK.
Clar, la primera font de ta d'aquestes paraules del 1880.
OK, bastant recent.
Bastant.
Segons en Fomenko...
Segons en Fomenko, probablement mil anys d'enrere, del 1880.
Ah, no pensava que eren mil anys després.
No, no.
Que era a la coberta.
Clar, exacte.
Ja menestem.
Exacte.
Sí, però cap endavant, sobretot.
Sí, perquè cap endarrere encara no us veu.
Bueno, depèn.
Jo a vegades fa el que pot.
Jo...
S'esbateu quan fa...
Fuek-yo.
Blum-blum-blum.
Bé, ser significat és captivar el cor d'algú.
Les teves paraules l'han corpres.
Però, clar...
Clar...
Avui m'ha passat una cosa, que és que xerra en dos whatsapps a la vegada.
Sí.
Vale.
I un està...
Segur que ho haurà passat.
Qualque pic.
I jo no soc l'assessorament intel·ligent per no enviar-me.
Un de feina i un de sacs.
Has enviat la foto a bon tocat.
No era una foto, però, clar, era.
M'he llepat el cor?
No.
Perdó, xef, no...
Et vull llepar fins que et tremolin les cames
i et regalimi...
Regalimi per la barbeta.
I això ho he enviat a un grup de...
De científics.
Vestits com a científics.
I que no...
Clar, i que no practiquen segons què.
No ha de passar a prendre, perquè no han entès el missatge.
Hi ha alguna resposta o s'han quedat...
Sí, ho han entès.
I l'interessant ha estat un que ha posat en privat...
Això anava per jo.
Sí, ara et presento un amic.
Hem de fer negoci.
En qualcos jo he dit.
No sabia que et dués aquest traje posat.
Però, vale, ho sabré.
Perdona, però m'he equivocat de grup.
De... d'objectiu.
D'objectiu.
Doncs gràcies per demanar, perquè jo duc trinca.
Perdoni?
Perdoni, perdoni?
Sí, no, no, no, que duc trinca.
És que m'ha xerrat en Joan la Maria
que diu que avui és dia 11.
Sí, ho sé, ho sé, gràcies.
Jo sé que de vegades mirc com a l'infinit.
I a l'ontenança, que no sé com se diu en català.
A l'ontenança.
A l'ontenança, segur.
Dia 11 del 1800.
Mil anys per arriba, mil anys per abajo.
Jo duc trinca.
Jo duc trinca, m'hem.
Trinca.
Nàutica és cap de corda que serveix per subjectar dues coses.
Una cadena o una corda en forma d'anell,
ben ajustada, de ves la meitat de vau pres,
perquè que no tingui moviment.
Ja, és expressió.
Està la trinca, que és navegar a poc a poc.
Està...
Nou de trinca, que és completament nou.
I la timologia és un derivat postverbal de trincar.
Que dius, no me la ponges.
Digue'm, de trincar ja està, perquè trincar...
posa la timologia de trinca.
No, no, no, no.
Clar, és un bucle.
Però hi ha dues excepcions més, perquè jo du paraules desplegables.
Trinca, conjunt de tres coses o persones de la mateixa classe.
Eh!
Per exemple, la trinca.
Timologia desconeguda.
S'ha pensat en una forma llatina trínica derivat del trinius,
com pot de tres, però sembla poc probable per raó en fonètiques.
I dic, escolta, demà salta el diccionari,
en el gran diccionari de la Llega Catalana, etimologia,
de significar un acord, de passar, de signar un grup de tres
en el joc de cartes o en general, per l'idea de lligar,
en confluència de l'idea de trena,
i del nombre tres.
M'agrada més, Salto.
Sí, jo també.
De...
Potser això...
Com que no ho tens molt clar...
Jo vull t'explicar aquesta paraula per la tercera secció,
que és trencadissa només a Mallorca.
Fer trinques, que és trencar cosa, i més vulgarment, trinquis.
Fer trinques!
Trinquis! Trinquis!
M'encanta! M'encanta molt!
He fet trinquis d'això.
No heu sentit mai fer tiquimaniquis?
No. Que és tegemaneges, tekemanegues, tekimanikis...
Sí, però no ho veig...
No trinquis, tampoc, però per tirar l'ampliarà.
L'ampliaré per tot, com...
Ets un trinquis, tu m'has fet un trinquis...
No me trinquis...
Mira, he treballat i he fet trinquis de la porgelana.
Però aquesta té una altra etimologia,
que és una hematopeia de trencadissa.
Trinquis.
Has vist-ho? Trinquis.
Abans de partir, podríem fer una votació.
Per exemple, quina paraula li agrada?
Ja...
Ja, freixura.
Perdoni, què ha dit? Freixura.
Ah, doncs per mi se t'ha desconectat el micro.
Ja has dit? Una altra pic? Freixura.
Ara tens sentit, que després no me'n surten els vídeos.
I jo triaré...
Corpres.
Tongo! Tongo!
Què és això? És un desmadre!
És un desmadre!
Que no hi hagi més risc a Tarragona, un sítio d'això!
És que jo no sé què passa!
Trinquen aquest. Senyor, per favor.
Li he dit, encara molt de vegades,
que aquest equip és molt sensible.
I tenim en Joana Maria, no em cridi de diversos micròfons.
Bé, ja que tenim en Joana Maria,
podríem dir-li... Joana Maria, tria'n una.
Paraula.
Què estem fent d'aquesta temporada, senyora?
Durant 37 capítols, fem el mateix.
Ja no me'n record.
Jo no sé si te senten a l'exterior.
Ha dit, no me'n recordes, les paraules.
Tenim tres paraules. Una és...
Freixura.
I una altra és... Trinquis.
Freixura.
Vam-hi!
Què ha fet, matant-se en aquesta casa?
Doncs abans que partiguem, un, dos, tres...
Freixura.
Sempre el baixista que va després,
o el sessofonista, no sé què és.
Com diu ma mare que mai ens despedim,
jo faré una despedició a l'Himalaya,
si ha de fer falta.
Un trinquis.
Perquè hem fet trinquis tot el programa.
Això han estat les Indòmites, un programa de moixa mental,
que és part de l'associació Gata Moixa.
I moixes mentals hem estat...
Mister Esperenque.
En Roc Negre.
Joana Maria Borràs existeix i es veurà.
Jo no m'he presentat en cap moment el programa perquè no fa falta.
Jo som a l'altre costat d'en Joan Cybership,
que és en Joan no sé quantos.
Crec que ma mare diu que se m'està el programa al final,
i no ens despedim mai.
I clar, jo dic, despedimos, perquè això són les Indòmites,
fet un programa fet per moixa mental.
Tenim moixes mentals que es diuen...
Mister Esperenque.
En Roc Negre.
És una nena moixa.
I jo som en Joan Cybership, l'altre costat d'en Joan Cybership.
D'un costat...
Ma mare em diu que no...
Bucle!
Ma mare em diu que...
Trinquis, trinquis!
Això és el que està passant.
Confusió.
Tu m'estimes,
tu fas un brau,
tu lligues a l'esgla,
tu fotes la estona,
tu perds les pantalles,
tu crides un home,
tu corres,
a transferredir latedases al classé.
Em baixí en un càstig
i gairebé slim- drivers.
L'cidosin i Russell,
i fa més de primera.
En el cabell
que connectivity per a la sin mat 쓰고...
Give up!
Let's make music go wild!