Bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip.
Escoltes Ona Mediterrània, des de la 88.8 de la Freqüència Modular.
Bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip.
Móixa mental, presenta les idòmites.
Bip, bip, bip, bip, bip, bip, bip.
Una hora de ràdio eclàptica, porgent de ment, elèctrica.
Escolte el recorregut de les gotes que es desplaça per la finestra.
A l'altra costat, l'agenda ens al voltant d'una fulla que tremola
per la por a caure el basiot que té a sota.
La simmetria dels cossos és molt més lenta que els seus rellotges.
El renau de la cafetera ens torna al món
o la pluja ha deixat de pelar en la falte.
El temps d'una hora ha estat la distància d'un tros de vidre
que no es pot recórrer, per molt que portin les sabates gastades,
de tant de caminar de moltes braços.
I a algú a l'altra costat, si és així,
deixa de caminar i pal pel dia que ha deixat enrere.
I a algú a l'altra costat, si és així,
deixa de caminar i pal pel dia que ha deixat enrere.
Spegging to be kissed.
I can't stop.
I can't stop myself.
Noiming, striking again.
Vos volendón a lot bevingudo.
A show son los indómitos.
No otros son movimental.
Avullos de Zed de Ghost,
día de la independencia de Indonesia.
Día nacional de estimar sus paus.
Día nacional controlar indolucra.
Ha! Ha! Ha!
Ai!
Día nacional de los botigues de Segona Má.
Ai! Ai! Ai!
Día nacional de los avals y los marlins.
Estic aquí avangut amb més gent.
Per exemple, a la meva escarra tenim mestres Berrenga.
Hola!
Tenim la senyora Lize.
Hola!
I la senyora negra.
Bona nit, avui venc sonar.
Derrere la paixera tenim la Joana Maria.
Ui!
Ha fet.
Estic sent perquè me canseré i m'agradarà mal de...
Bam, bam, bam, bam, bam, bam, bam.
Ah! Ah!
Què en duit? Què has duit, mestres Berrenga?
Em he escoltat en en Klaus Nomi.
Ah!
I com se de la cançó?
Lightning Strikes.
No m'extranya. Tenia un cent.
Mal de pe i un llamp.
Cent, preciós alemany. Era un senyor persona.
Un personatge alemany contra tenor.
Mm-hm.
Ha entestat en ajuntar Simpop i Sòpera.
Sòpera, que era la seva opció.
Ah!
Durant uns quants anys va ser una figura destacada,
sent alternativa de Nova York.
Atuava a clubs, era actor, performance.
Va pujant en seu escenari a moltíssima gent
que en aquell moment estava començant, com amb Asciato,
en Harry, com a Madonna.
Va fer scores en en Booy, en Saturday Night Live.
Va treure a randa això, jo crec que és el seu primer disc.
Fa versions.
Juntava cançons d'òpera en el seu estil personal,
que et sent tan estrem.
Va inventar el cyberpunk.
Tothom ha inventat el cyberpunk.
Això m'adó la meva pregunta.
Està tot inventat? Sí.
Sí? Sí? Sí?
No. Però clar, aquest Ei...
va fer el que li sortia.
Des... nassos.
Però del paper va inventar res? No, ment.
Que es contra-cultura ara mateix.
Què era contra-cultura en aquell moment?
Que va fer Ei que no seria possible fer ara.
Tot?
Un set, un segon.
El que no va poder fer en el seu moment
va ser obrir-se un compte detector.
Per exemple? No.
O tenir mítum.
Tenia clubs a Nova York.
Això no pot ser pot fer ara, exacte?
No, no es pot fer perquè la cultura està cadavera.
No existeix. No existeix.
L'han desplaçada...
Com ha de fer contra-cultura si no mos queda cultura?
T'anava a dir que per tenir contra-cultura has de tenir cultura.
I que quan queda cultura ja no em comen.
Jo crec que la cultura n'hi ha,
el que passa és que és una cultura kitsch i... i relevant.
Però bueno... I de 30 segons.
I de... Sí.
Si cerram d'art plàstic, és tant l'altre...
molt gran i en materials molt cas.
Però és igual el que facis.
En Warhol era de 15 minuts.
Sí. Però en Warhol també...
Tampoc se'l podria escoltar, massa.
Per un dia d'una cosa i s'altra no se trobava.
Clar, depèn de quina droga havia.
No entrem en coherència. Entrem en esbaló de desacorrencia?
Perdó. Me parec correcte.
En desacorrents? Ah, amb aquí, amb un altre?
En altres, amb els altres, en qui sigui.
Estic totalment en contra de desacorrent.
Ni en un altre ni en segon altre.
Abresar-se en coherència completament.
Hem de ser coherents en altres.
Que el nostre món sigui un de coherència així com a prima,
és una altra cosa.
Coherència plàstica, coherència...
Líquida. Líquida. Fluida.
Coherència fluida. Meleable.
Totalment, jo els portaria a dir això.
Jo no.
Vull dir... Espera, o sigui...
Así como le digo esto, te digo el otro.
Cap te digo una cosa, te digo un otro.
Ni men, ni pus.
Senyores i senyores.
Ja està, ja m'ha acabat.
Sí, Déu, ha estat un programa especial mini.
Un besito, Déu, en fi, demà.
O la seva mare, que bé.
No, t'havies preguntat amb això.
Ja l'he fet, o és que...
D'acord, d'acord.
De més, contestades, no has de donar-te en compte.
Espera, què és així?
I, a més, t'esperen que t'atreu les preguntes.
O com a firmació.
Clar, vols dir que et doniu algú que...
demanes les coses per a...
les demana afirmant-les perquè tu contestis, sí.
De més, t'esperen.
No, no.
A més, t'esperen que diu, aquí ha estat la pregunta.
Això és així.
No és una pregunta, és una afirmació.
Tinc gent d'aquella que fa molta ràbia de...
Com estàs? Per què jo?
Ah, sí.
Te fas la pregunta que li interessa, i xerrar.
Tu escrivies, perquè jo?
Sí.
Ja resulta que... Sí.
Va ser un poco, això, la m***.
Si agafo un llapis, també escric.
Com de... de personatge de ma falda...
A veure, les coses que té dins d'un làpid.
Sí.
La falda no m'afalga.
A mi m'agradava un.
Està aquí, no, clar.
Queda una falda i diu...
Que se t'ho li al món, que jo m'abaixi.
Ai, sí, aquesta frase.
Quan tens vegades l'edito de un ebot?
Ara toca un moment que és...
No fem aquest programa especial per no res,
sinó per... enfalcar les nostres falques.
Què fem d'altres?
Faim una revista meravellosa, que es diu Moixa Mental Neo,
amb paper.
També se pot comprar digitalment.
Se pot dir que tenim de lecto.
Em puc fer un preu especial si sou a Mallorca.
I posa-ho que sou a Mallorca.
No vos cobrarà després dels d'enviaments, perquè, clar,
prendren noltros, a ca vostra...
I sabrem on viu, si?
També varen quedant el bar de... doncs sigui.
O venir a fer una cervesa i vos donarem la revista que comprar.
Però no siga un animal, si fos aquesta opció,
m'has enviat un email que pot sortir amb el verat,
i no... eh?
Va, enteneu el que vull dir.
Eh? Eh?
Els emails són MoixaMentalarroba.com
A més, com per exemple, en fem...
La croqueta.
No, els vallos que l'omà i els crancen.
O farà mal, com no sé, com en Rubianes.
Ah! Ah!
Ah! Soy una cocteta, soy una cocteta!
Aquesta revista que té, que conté, que conté,
perquè en altres d'envinc, és molt guai, molt guai,
però li hem posat il·lustració a Maravilloses,
relat, quasi tota science ficció,
còmic, tenim suplement de societat maravillós,
només té dues pàgines, així que no passeu pena, no és de sexismo,
entrevistes, poesia, crítica, cinematogràfica, que ho he après a dir,
i el consultori de la senyora Lisè,
que podeu enviar a consultes a la mateixa adreça.
No cal que siguin totes sexuals, a d'altres tipus de problema.
ha molts calços de estudiar de món, si has dit crítica, cinematogràfica...
Que molt... Sí, no ho sé, no ho sé.
L'omí ha molts calços de estudiar de món.
S'acaba el món avui. Bé, per ser un cas,
si el mar és de manera senyora, criticament és la namoràctica.
Ara, ara. Que si no, ma mare, després no me reconeix.
Mareu que me facis martines després, no abans.
Un beset mamà i una punyà.
da citן de bandà.
Sonsta-te o sentim cödый un adapte mixed amb càmbio.
Com vas?
En el cas d'Espard de Camp Moix.
De Camp Moix.
En el cas d'Espard de Camp Moix.
Ja, ja, ja, ja, ja, perdona.
A Camp Moix li he de demanar a en Miquel, que és a Felonits.
En Miquel no, Camp Moix.
I a Ciutat, a Camp, a Cobè, li he de demanar...
Joana, no Maria, ara sí.
Quan s'ha d'entendre el que dic, bé, jo què sé.
Si no sou a Ciutat, perquè a Ciutat també tenim altra banda.
Si no sou a Ciutat i sou a Montuiri, no ho haurà de retratar.
En Gaisca, ho menteix.
S'ha revistat de raros i ho sabrà.
A Manacó, a Cincòmics, a Felonits, a Camp Moix.
I per mi ja...
Sa poble.
Espai Sarmandles, que vull anar a viure.
Sí, sí, sí.
A dins d'Espai, però.
A dins d'Espai.
Ocupar tots d'Espai.
Anar-ho fent puesta.
Està pensant que la millor, realment, haurien de demanar socis
per deixar de fer coses.
Això també podria ser.
Si arribàvem a dos anys socis, m'ho hauran de fer més, per exemple.
Però per això haurien de votar-me a l'Ocellet
i, com fan, ses robots i les empreses d'aquelles que t'acriden
de telèfon en un telèfon de Madrid,
i agafar els números de la gent i dir,
hola, la imatge mental, me deuen donar-nos d'on ve perquè et deixi de telefonar.
No ho sé, alguna cosa així.
És un concepte.
És un model, no?
És un concepte.
No crec que sigui molt legal, però...
No ho he dit.
M'ho haurien de votar totes a ell.
Si no, si pensau que és nostre projecte, són interessants,
o el Manco, o el Fanriure, asociau-vos,
que és la nostra associació, que és una altra de les paraules,
que no s'ha dit, es diu Gata Moixa.
Només per anar-hi i per tenir una placa, una placa no.
Un carnet.
Això, un carnet.
Digitar que no fiz.
Potsen fer plaques.
Placa, placa.
Però hem fet plaques super...
Tenim un làzer.
Tenim molt de palmo.
No facis el típic que fan sempre les dolentes pel·lícules,
de comptar tot el teu pla.
No sé si on desensurarà, això.
Si vols afogar-ho, com associades,
són 35 euros anuals que inclou en totes les revistes.
És un especial que no se pot comprar enlloc,
i si vol una, un carnet fet en plaques,
hauríem de xerrar, perquè això,
com llenç, de conllevar un preu adicionat.
O eliminar colcú amb l'àzer.
No, això no pot afogar.
No, no, no, no.
No, i de no.
Si voleu saber les nostres coses,
i no només per ser ràdio,
feiu-vos la nostra llista de correu,
que és Amogamental.cat, aquí hi ha tot,
però si podau barra newsletter,
et sortiràs la llista de correu.
Eh, eh, perquè...
Ja estic d'acord en comptes plans,
com si fos i merdolent desespelis,
perquè resulta que és que és supòl,
que som bons que tenim actualment...
Són normals!
T'haurem de no pillarant!
Eres un rodell!
No m'ho deixarà sortir d'altres endenar figueres,
24 de setembre,
a la convenció que ella,
la societat catalana de science i ficció i fantasia,
que haurà una parada,
i m'han dit que ha n'ho farà la porta.
No sé qui, que estarà assegut allà,
i ja li han començat a fer la pirula, no ho sé.
A l'Ox de SSF...
CSF... no, SSCFF.
A l'Artau, a l'Artau, que aquí hi ha gent, no ho sé què fan.
Si sou figueres, o amb voltants,
o amb nàu, alnes...
Reuniu aquella de...
Soc friqui, soc...
Soc de figueres.
Si ets friqui de figueres ens podràs trobar.
És friqui ferir.
Si ets de frigueres...
Molt bo!
La Figueira és friqui.
Has d'haver de frigueir.
Exacte. Ens pots trobar el 24 de setembre
a una parada a prop d'una porta per on pot-se o no
entrec el cu no benvingut o convidat.
Si altres veient vestida rara...
No en disfressades, si no vestida de carrera rara, són noltros.
Hi ha entrevistes, hi ha paperingues...
Potser no m'ho deixen entrar.
Si encara ens deixen llegir per setembre.
Si encara no està prohibit llegir.
Aquesta no ho sé.
Déu-n'hi-do.
Que voleu fer? Poder una cançó o preguntes absurdes?
I com fet fins ara?
No ho sé. Jo crec que farem preguntes absurdes!
Així com aquestes?
Si vos hagessin d'estirpar un organ, quin triarieu?
Per fet jo.
Per què?
L'he utilitzat tant, que ja no el necessit.
No ho calç a penar tot sol.
Sergi l'Elisè.
El bazo, que diuen que no serve para nada?
D'acord.
Serbèl, el que pot viure fora.
Això és una altra cosa.
Jo et servell, estic cansat de pensar.
M'avui torno a ser normal com a resta d'humanitat.
Jo, el còic em posin un despertador de dins.
Oh, que coqui!
Ets amic d'enador, així?
Piu!
L'apis vol ir a fer rotoladors.
Ploma.
Ja estàvem en s'originats.
Ja estàvem en s'ho veieu i la gent de dins, sempre.
Que estic tornat igual.
En serio.
Aquí, per la moda de Déu.
Ara hem passat el peu i la terra es plana, m'ho esperen quedar.
L'apis per dibuixar, volia agafar, m'estagar i rotolador per ensumar.
Uh!
Ja roto els dos.
Per què?
Per que m'assur de la punta de... nago.
Uro, com està?
Ja el pintoretes de colorins.
No val contestar, m'heu fet.
Tu et veus una pregunta de dantes opcions i tu contestes
a una quarta opció que tu t'has tret de semanes.
Com de paren, què?
I totes per ser la gent de veicullàplus.
Oi, ho he dit d'això, no?
És que...
És que hi ha moltes lletres de transsexuals,
i no ho has cajat mai.
Exacte.
Pantem.
Hi ha un senyor a altres que ets pensant...
No, no, no, m'ho referia que...
Que és bona, s'ha deixat.
Ara ja entenc, perquè és un senyor negre.
Sí, sí, sí. Ah, benvinguda.
Fa molt que no hi hagi programes.
El mare diu que quan és tu, millora molt.
Ah, sí? Gràcies, carinyet.
Una besada sense punyada.
Si pogués ir deixada, veurà un color. Quins seria?
Uou.
Jo crec que és blau.
Mm-hm.
Blau, per què?
Ara he fet de Joan.
Per què?
Perquè vull omplir el cel de un...
Rosa?
Malva?
Ah, interessant.
Senyora Alice?
Ja...
Esvard...
Llimo.
Especificament.
Llimo és un...
És un verb clar?
És un verb que té prou groc.
És una teresaxtal, també és verb.
Ah, i de pel senyor negre és un verb.
Però no és el verb del bosc, no és el verb de la llatuga.
Per començar. Altres capítols d'Odrient Domílie.
Ja vaig explicar i no té res a veure amb tot el que sigui heterosexual.
Que no me'l veig quatre colors.
C, M i K.
Exacte. Que no distingui...
Els meus ulls no valen nexos.
Però perdona? Això és de ser homotorosexual, m'esagreu.
Tots cojones!
No són els ulls.
Qualia.
No, no, no, no, que ho estàs...
Senyors arteros que venen amb R, J, B...
No ets el?
Quin color deixen-hi una devoura?
Jo... Està molt limitat.
Si només em vau quatre.
Pensa-t'ho bé. No m'està quedant tres.
Jo voldria deixar d'haure el blanc.
Directament del blanc.
No podries llegir? El blanc que s'assuma de tots els colors.
No podries llegir ni escriure, no tindries negre sobre blanc.
I? Seria vermell sobre negre.
Precisament per això.
És igual.
Avui no t'haig de dir, ja ho veig.
Jo voldria deixar d'haure el blanc, que no hi hagués blanc.
De fet, la guai seria que no hi hagués cap color.
Directament.
I no t'entendries res?
A mi em va dir que jo deixaria de veure els marrolles verds,
que són miràvots homos heterosexuals com vesteixen.
Quan pensen que van combinats i es...
Perdoni, són com a Freddy Krugers, però mal.
Aquella cosa de l'endemàrt i vermell,
marró, aquell marró, caca, terra...
Ho he pensat, que no he llevat part per la xocolata.
Aleshores hi ha un problema que és interpretació de mapes.
Va, bravo.
Faig-ho...
La Nolts, mapes...
Estan en bords i en marrons.
No sé llegir un mapa colorint.
No m'hauria vist imagina't sense.
Puc dir que no ha de ser a pantalla, però...
Faim un programa que després m'ho haurà de fer un altre d'àsties.
Sí.
De quin color tens la ciberxip?
Tinc.
Comença a Nil i acaba amb blau sal.
I la camiseta?
Fuxia.
I els sons?
I si és un pal, que això no és una bona combinació de colons?
Que sigui bona.
Si vistes bé, puc fer una combinació bona.
Jo vinc avui amb trajes de suar.
És meravellós, aquesta combinació.
Jo no he dit que ho sigui.
Perdona, perdona.
Aquesta combinació és una alterada, però jo no he dit que avui vengui mudat.
Jo m'encanta.
No és verllima, sé quin color és, perquè no m'agrada, i aquest no és.
Crec que hi ha puestos on per menys hi ha bastant més jaleu.
Vull dir, jo...
Quan jo m'ha mudat...
Ja has de fer una pregunta i si disculpeu.
La feia valdra.
Quan jo m'he de mudar,
convinc escolor dels calçons blancs amb escolades que veus.
Si no, es veu unes col·lícules.
Com te quedes?
Això si ho fas malament, carinyo.
Si ho fas bé, se veu.
No.
Jo m'agrada, perquè els homes heterosexuals
se vesteixen quan se muden com si fossin arbres.
Marro d'estronc i verd de se'l copa.
No? Se diu copa.
Però tu qui ets l'heterosexuals coneixes?
A tots.
La senyora de negre va de negre.
Sí, és una excepció, però tampoc està mudat.
És un bo... Vens mudat.
Ja ho veig. Vens guai.
Vens molt bé.
Aquí passarà alguna cosa.
De quin color és el calç amb blancs?
Espero que ho miri.
Grisos. Grisos en pla d'aquests per a un vaquerós.
Ahà.
No.
Clar, perquè això d'un color heterosexual.
Sí.
De darrere la pregunta i farem una altra cançó.
No, no, no. No es van a Maria Mosodira depèn dels temps que mos quedi.
Si fos-hi molt de dretes, quina disfunció t'endreu?
Enèctil.
Ja anava a dir el mateix, però dient...
No, un retrat mental normal.
M'hi esperen què?
No ho sé, algun tipus d'acordinació.
Senyora, li sé.
Jo he de dir que les persones que tenen disfuncions o discapacitats
no són de dretes.
No són de dretes necessàriament.
No, ja ho conec.
De dretes és un altre problema diferent.
No puc escogir una.
Aquesta és la teva reposta.
I d'aquí acaben les preguntes i per a m'escoltar,
alguna cosa tan meravellosa com això.
Per exemple, quan... Ara m'ha dit que hi ha una telefonada?
No, hi ha una... Sí, hi ha una telefonada.
Uuuh!
Hola, ¿qué tal?
Hola.
Uuuh!
Després de que he salido en un antenamiento,
he salido al equipo de legal detrás,
para que os maltice que lo que os dije de que ya nos veríamos
no es vinculante.
No quiero que se interprete como que vendréis aquí.
Yo lo decía porque como esto es interdepartamental,
pues eso, ya nos veríamos.
Aquí, allí...
No quiero reventar la sorpresa.
Pero bueno,
también ya que hablo con vosotros,
quería aprovechar,
porque tengo a los chicos de marketing
que me piden que os pida a vosotros una de nuestras canciones.
Porque, a no tanto ellos como a mí, nos encanta la música que ponéis,
pero tenemos que hacer policía del último género
que hemos creado este siglo.
¿Qué creeréis que es el heavy metal?
Pero no. Esta vez es el reggaeton.
Además, este siglo nos lo hemos currado bastante,
volviendo a reinventar a este señor.
Creo que lo conoceréis que vedo.
Hemos tenido que reinventar la marca,
pero creo que nos ha quedado bastante bien.
Y tenemos que darle un poquito de salida,
así que si me hicierais el favor, os lo agradecería.
O no? Bueno, sí, tal vez.
Venga, un abrazo a tots dos.
Vinga, un abrazo a tots dos.
Ja t'han demas coltat Apex Twin,
que se que ens s'ho diu Bord Hosb...
Perdó, eh?
És impossible de dir...
Per humans?
Bord Hosb... Algú així.
El 2001, Richard David James, que és darrere Apex Twin,
a dins l'Anda,
i és un d'esquivar revolucionar la música electrònica
per a ti del 2000,
per no dir esquivar-me la barra revolucionar,
i va fer entrar, diguem, la música...
Perquè clar, es era directe de Sassit House,
i fins a Sassit House, la música electrònica,
que era bàsicament la música que parlaven de les discoteques,
i era la música de ball,
i fins que arriba aquest senyor,
que de jove comença a crear-te els seus propis sintetitzadors,
perquè no existia res, de primer comença a fer-se el seu primer algoritmes
per tractar la música,
i desprimer de tots que se'n dona a compte
que la música sintètica, per anar un poc més enllà,
el que se pot fer, s'havia de menjar a un ordenador,
i comença a fer música generada per al ordenador,
en els seus directes,
i aconsegueix que la música electrònica
entri dins el món de reconeixement de la cultura,
i per això l'he doig, perquè m'apareix superinteressant.
I amb ells, que comença, per cert,
és un acte del moviment que s'ha anomenat IBM,
que és intelligence-dance-musical,
que no tenia la resolució de sintereance ni res,
però és això.
Sí, no?
S'ha dit que no és música estúpida com per drogar-se,
sinó que és com ha fet a posta de forma intelectual.
Exacte.
No m'agrada aporar-se a dir que té intelectualitat,
però sí que és quantes crítiques comencen a entendre
que la música electrònica no és només música per pegar el discotec,
que ja els va costar anys i anys,
a partir d'aquest senyor,
que si no tenir referències d'ells és aquest,
perquè estem esganxant que això comença el 2001,
quan encara el que feien en 2001 era una cosa extraterrestre,
perquè no existia tot el que existia jo.
I el seu vídeos, quan va començar a ser el que més coneguda
i popular, és aquell que sortia en totes les persones
i tenia la mateixa cara,
que és la seva cara transformada,
amb un R&R i un X, com molt crípics,
és aquest, és aquest tio, però té coses molt bones.
I deus preguntar?
Clar, du pregunta...No, no du.
Molt de bo, sí.
Preguntes dirigides, cortetes?
Boníssim, sí, sí, sí.
Ministre Esperançó, centra-se.
Ministre Esperançó, perquè el planeta sona a terra si és un 3 quart part d'aigua.
Ahà...
Perca, perca...
Estem arrelats.
Estem arrelats on?
Et trepitjem a terra, que trepitjam.
Bé, si, Bèr, amb quin persona t'hi has tardat,
que n'hauries de fer un viatge intergalàtic a soles?
A Espòlix.
No, a Picard.
A Espòlix.
S'ha parat amb Idiós.
Només un.
Això és una ficció.
Per ordre, Picard, Espòlix, Picard.
No ens saben que hagués vist la data.
A tot sol, no, jo som en data.
Ah, vale, vale, vale.
Senyora, dice, ¿cuántos...
¿Com puc sobre cuántos vídeos li queden en el meu moixó?
¿Pues contador que ja no li hagués escoltat ell?
Perdó.
Efectivitat és plain.
No, no, no, la veritat és que no ho sé.
Tinc una contraprecunta. Per què és important?
Bueno, pues es importante porque...
Dependo de lo que entenguis que es mi moixó.
I què és el que entenem per vida, senyor negre?
Hombre.
Bé, com a... és un silenci, i això jo em fa...
com a... cosa que em fa por, perquè és blancs, radiofònics,
són molt raros, escoltar-me uns.
Com se diuen, sempre m'han oblid. És com un consell.
Consells, consells.
Escoltes on emedi terran.
Des de l'88.8 de la Freqüència Motulària.
Per què vols donar suport a la nostra llengua?
Perquè t'agrada la música feta que nostre.
Perquè creus en una ràdio plural, de qualitat i feta en clau mallorquina.
Anuncia't a Ona Mediterrània.
Donen suport i ajuda a fer créixer la teva empresa.
Ens avalen prop de mil socis.
Informa't sobre com creu la teva empresa.
No et fa res.
Ens avalen prop de mil socis. Informa't sobre com posar una anuncia a Ona.
Una Mediterrània.cat. Recorda.
Una Mediterrània.cat.
Tu fas Ona.
M'encanta.
Escoltat que l'obra cultural valia fa 60 anys.
I li agrada cosa de l'obra. Saps què fan?
I mira, des del 1962 defensa la nostra llengua.
Reivindica la cultura de la nostra terra i lluita per l'autogovern.
Ara l'obra cultural valia mirant reira per celebrar aquests 60 anys.
Per sorrellar el seu paper en la lluita per la llibertat democràtiques
i per accentuar la seva implicació en la normalització del català.
Però també mirant davant,
per abraçar una societat que canvia dia a dia,
fins l'obra cultural valia els més joves que mai i segueix fent poils.
Baby, si ja no me'l vull tant tu.
T'agrada aquesta ràdio? Ens ajudes a mantenir-la?
Festa sòcia i descobreix tots els avantatges.
Visita la pàgina web Ona.M.A.P.
I suma't al projecte.
Escoltes Ona Mediterranya gràcies al suport de les persones associades.
Ajudes-te'ns també.
Asociat.
Fes creixe Ona Mediterranya.
Ona Mediterranya.
Això és la nova secció de...
Moixa mental.
No, la paraula.
Això és la nova secció de...
Paraula de la setmana.
No, s'al·lamo.
Paraula de la setmana.
Moltes gràcies per enquiem viu,
perquè normalment t'he tingut gravada,
però ara avui no, perquè estem fent un desastre que no vos ho podeu imaginar.
Perquè encara no ha dit res, però tenim convidat.
Encompte només tenim secció patrocinada
i convidada per enxús de Manxapot.
Hola, xus.
Hola, com estem?
Aquí, sentados i mirando para elante.
Així m'agrada. Així no us perdeu res.
Molt bé.
Doncs mira, hem fet aquesta cosa estranya.
No volia jo venir aquí que estigués tot això desordenant.
No, no, seguiu, seguiu.
No, no, no, hem fet net.
Fins i tot han llevat les trenyes dels cantons, aquells que no s'avouen,
perquè quan tu venguis no diguis...
Això és un esoll.
No sé com ho diries tu.
De totes maneres, desordre és el que m'ormor.
Caos, caos!
Caos per un cert ordre.
Arribaria i diria, mira com a casa meva.
No ho diguis, no ho diguis, que mos escolten.
M'ho escolten a Vícita, a Winsconsing i a Ayola.
Sí, és veritat.
Un beset i una punyada, aquesta gent.
Doncs jo li no amb el vostre país, eh?
A altres programes d'explicar amb Tresor,
trobareu-se senyars quàntic d'aquesta deius de connexió.
Ara!
Digues, digues, però qui és enxús de Manxapot?
Doncs enxús de Manxapot és un matesó triblàstic
que només es dedica a viure i sobreviure,
intentar fer la seva vida el millor possible a la seva família i els seus amics,
i de tant en tant faig podcasts.
Llavors tinc una xarxa de podcasts que són molt titemàtics.
Hi ha també tertúlies, hi ha moments de cultura subcultura,
que en diem a vegades, i sobretot de passar-nos-ho bé.
Així que, si teniu ganes d'entrar i veure què fem,
tenim un línctri, podeu buscar Manxapot, escrit com en castellà,
i ja trobareu Quentamermosura, l'explicant Tresor que està en català,
i moltes coses més que vindran també,
que estic donant-li voltes al cap, que sortiran també en català.
Del demògia mental, totalment recomanables, i milloros.
No ens veieu, però ens estem abraçant.
De fet, estàs a un podcast en Esperanto de ser un demògia mental.
De fet, tinc un podcast en Esperanto.
Ja està.
I hi haurà un altre també.
Com se diu, es pot casar en Esperanto.
El que està en Esperanto es diu, ne paró lupri Esperanto.
Fantàstic.
Jo només arribo, ben on te vivo, i ja està, ja no sé res més de...
Molt bé, molt bé.
I aquí les mini falques que no se n'aten.
Quan dieu que quedem?
Escolta, jo estic en sò expedit d'aquell obert,
i quan tu m'he dit, tu m'he dit, Sus, jo ho vei per allà,
o tu ho veis per aquí, no ho sé.
Quan te puesto, tenim.
Ho xus, jo pareixo a tu lado.
Tenim una edad.
La tercera, ja, eh.
Està tan boníssim.
Estic entre la segona i la segona i la tercera, no ho sé.
Doncs bé, ja t'he explicat entre bastidors,
que aquesta secció diu la paraula de la setmana,
perquè cada setmana triam una paraula,
i després...
Ah, després votam una, després t'explicaré les regles de la votació.
Has doit una paraula?
Doncs mira, en tenia dues, però al final m'he decidit per una.
Mala que...
Les regles, fins ara només eren una, però no podrien fer una votació.
Depèn de tu, perquè jo també he fet trampa.
Ah, sí?
Jo què em digueu?
Em digues la primera paraula, s'ha camès ràbid de mi.
Mira, la que tinc aquí és en farfagar.
Uuuuh!
M'ho pots repetir?
En farfagar.
I què vol dir?
Diu, el diccionari català, Baleari i Valencià
de l'Institut d'Estudis Catalans,
que és carregar excessivament de coses acumulades sense ordre.
Recarregar.
Boníssim!
Que es pot aplicar també a tipar-se de menjar.
Quan estàs en farfagar.
Uuuuh!
M'heu farfagat.
Aquesta com a masona, no sé de bon masona, però masona.
I tens 7 imatges, eh, Mar.
Doncs és que és molt curiós,
perquè no diu d'on ve, però diu que és derivat del radical farf,
que és una onomatopeia de l'acció d'umplir
o embotir una cosa excessivament.
Ah!
És que en anglès no hi ha una cosa semblant de farf.
No, no, no.
Ja, faq o farc, però no...
Faq o farc, o ja, o pot.
Perdona, us agèn de Wisconsin.
Que ens ho diguin, aquesta gent, no?
Però és que, a més de que la paraula ja em sonava bé,
quan veig la timologia, dir-hi que no diu ni llatí,
ni europeu, ni del bisigot.
No, no, no. Una onomatopeia.
Aquestes són senyors.
Qui era l'altra? S'altra que era una onomatopeia de Nyerro?
Nyerro.
Té tot el sentit, sí.
Aquesta és la paraula que entri a la senyora Negra.
Vien, Rok, Negra, has trobat paraula.
Sí, la meva paraula, la setmana, és blaí.
Perdoni?
Podem fer que al moment Gran dictat podries estar l'altra jarla?
Sí.
Té una timologia d'origen insert, que són les que m'agraden,
possiblement de real indoeuropea, però no ho sànig ningú,
aleshores, com a la primar posició.
Té diferents exceptions,
com a vèrte un tritiu crema a bruzar.
No toca-ho, això s'encadrà, que bleixi les mans.
Oh, que bonic.
Sí.
Bueno, clar, aquí cada un ho tracta de la seva bonera.
Jo he anat més a separar porno i en Xosanat a separar...
Sí, guapo, és poètica.
De fet, bla, d'un espelma, ve d'aquí.
Probablement.
Ja sabeu que jo, les xus i les bla, m'hi tenen...
M'hi tenen desesperades.
Amb Badalit.
No sé, es bla, aquest...
És molt eufònic, eh?
Sí, sí, sí.
No volia xafar-te la guitarra, però he trobat una timologia d'això.
Oh, no, no.
Sí, no volia.
Ho he fet sense voler.
No, d'ali, d'ali, m'ho s'interessa.
Diu que del germànic bla es podria venir algun derivat provençal,
blazer, blazer, que concretament que el mot germànic originari del gòtic
seria blazen, el qual li ha atribuït el significat de cremar,
però en Coromina es diu que és més probable que el sentit inicial
sigui marci.
Tinc un dubte.
Quins emblas?
El nom de Nepe.
Sabiau que són una llimona i una tranja?
Sí.
Vaig tenir 35 anys quan va...
Ja presentenia, eh?
Això està clar a tot el principi.
Ho fem a nivell, em pla, com a una de les cosines, que són cosines.
Són molt amigues.
Són amigues.
Ja en podíem volar, que estem en una teva llit i també en un llit independent.
Però de cop, totes esperes que em fa més de debat que m'hi vull emplagar.
Què t'hi eren les visites, eh?
També és cert.
Sortint d'esport i de sospat.
Una altra vegada.
Valitra.
Oh.
Primera excepció.
Captaire va babunt.
Després, home de poca vergonya i sense escrúpols.
Home, encanta aquesta.
Valitra.
Pesa consistent en un vestó curt i gruixada t'encaixat per un cap a la dreta de la Cini.
Forma part de sangrenatge de la Cini.
Després, vestiment de fusta quadrangular, guarnit de vergons,
paral·lels, molt de costats que formen un grallat
que serveix per donar la primera passada a la grava,
per porgar-la abans de passar-la per garabell o l'arrè.
Respiri.
Ah, sí, clar, això.
M'encanta, diu, refranc, refranc.
Consol de mols, consol de valitres.
Consol de mols, mental o reptes.
Consol de mols, consol de valitres.
Això ho diuen a Manacó.
Prou vaquina excepció...
Uuuuh!
En sa paraula que ja forma part de...
És que no guarden corans en aquest visionari.
No, però...
En la sensació de sa paraula que és molt de dinar,
i després de subnormal.
Ja, et suc light i et suc de mal.
No ho sé.
Abans d'empantanegar-me'ls més...
Perdona, s'ha de patir molt la gent.
S'ha de patir molt la gent, aquí, a Esconco, el que ve patint una mica,
perquè diuen...
Sabíem que l'origen del català castellà i frances valitre
era el germànic betler que vol dir captaire,
però no és pizza, és pizza.
Molt de tota sa vida. Va afirmar que les formes catalana i castellana
venien de la frances i aquesta del grec.
Posa sa paraula en grec i diu...
entre com a t'esperaula que no signi picorres.
M'ho ha de fer tot un ret, el que vinguin, que és...
Jo a mi m'acaba de rompre total.
Però aquest senyor que prendia...
És pizza!
Si n'és pizza era un esenblàsquet del que xerraven...
Exacte.
Però és genial, però és genial.
Els grecs tenien molt clar que havien de crear paraules,
i després ja li donarien un significat.
Ara creia, creia, creia.
Quina és la indústria? Perables, paraules, paraules, paraules.
Exacte.
Enteníals capítols de les indòmites, a la merda els grecs.
No m'ho has quedat ningú, ja ho he dit.
M'han enviat a la merda molta gent, ja.
Jo duc avui una paraula desplegable.
No seran esperant-ho.
No, no m'ho sàcreu.
Jo no en sé d'esperant-ho, m'hauria d'aprendre un poc.
Per xerrar en tu.
No ho facis, o sigui, hi fes-ho, però és que és addictiu, eh.
Ja t'aviso.
Si t'hi piques no hi surts.
Per apareure, per apareure,
per avui, he d'oït,
pinta, que és masculí, el pinta.
Ah.
Que sa primera secció és pinta, la pinta,
per desembollar, és que veis.
Instrument guarnit de pues,
per aturmentar, és queixant la can.
Uuuh!
Hòstia, que després us dic una cosa.
Part del telè... Dicat, digat, perdona.
Que després us dic una cosa, aquesta.
Ah, hold the thought.
Part del telèdama, cadascun dels barrats que travessen oritzant
talment la roda dels cadufos, de la cínia,
i li serveix de dents per engranar amb els braçols del rodat.
No foti.
Forma part de la mateixa eina per valitra.
Ubous, ubous.
Aquí m'aposa pal, no s'agrada valitra, s'agrada valiar.
S'ho ve de valneari.
Però...
Però també és un cantell esclafat de les peces que formen el font
o la tapadora d'un barril i que van gastar en una mossa de la duella.
Això a València, un vesí a Tienapuñá.
També és una peça de fusta o d'obra, que aquesta ets que m'agrada jo,
que és una prolongació horizontal de la part inferior de la campana,
de la Xemenea, i que serveix d'esquodaller.
Però a Campos es pinta també, a Sa Pedra,
aquesta peça de fusta o d'obra, però la condició horizontal a les portes.
I d'aquí obri de pinta anample, perquè obri de pinta anample,
unes portes d'un Sa Xemenea no té sentit que obri de pinta anample,
és obri completament.
Però això és el pinta.
Però la pinta, la pinta,
és un instrument que consisteix en una làmina de metal fusta.
O és obri, o altra, una materia dura, proveïda de dents,
o pues paraleles i més o menys espeses,
que serveix per desenvolupar i tornar a ajudar-ne als que veig.
És a dir, un pinta i una pinta, és la màtica.
La làmina de metal,
però també d'aquelles que no serveixen per pentinar,
sinó que serveixen per fer-se la mano, les processons.
Això també és una pinta.
I és una cosa que és molt important.
No és una cosa que s'ha de deixar la clavada.
Acabando de construir general, a través de Txana.
Molt bé.
Però València, una pinta és una eina,
amb esques forne adornen al paper de munt.
És veritat.
També té una altra...
Aquesta etelmologia de pinta, masculí i pinta,
amb femení, vés al llatí.
Ves-te-ne.
Però pinta amb femení té un altre sentit.
Que és tac o clapa, petit en de pell,
o pel o plomatge d'un animal.
És a dir, una clapa seria una pinta.
Señal que tenen en el dos cap certes cartes de jugar.
Aquelles rotxetes per serveix de l'espal.
Això també ets a pinta.
O també aspecte exterior.
Persona dolenta, sóc dir-se,
mala pinta, o ironicament bona pinta,
o simplement ets una pinta.
Aquí des que anem a insidis,
no m'ho has por de tornar a fotre de la mistra Esperenca,
de totes les definicions que acabo de donar, val?
Perdona, la mistra Esperenca em va dir un dia que...
Se fue de llarg, això.
Se fue de llarg.
M'ho has por de fotre de la mistra Esperenca i em vaig fer versit tot.
Però, vaja, que se m'ho oblidi.
Xus, que volies dir de la pinta.
Quan has dit que era un instrument de tortura per descaixar de pell,
o de la carn, o així has dit,
una cosa de fusta amb metalls,
d'aquí ve l'expressió que vas a enterar de què val un peine.
Oh!
Perquè ja veuràs quan passis per allà per la pinta.
De cartes.
Ostres, aquesta és molt bona.
Fa molta de por, també.
Ara potser és mentida, però la vaig sentir una vegada i se m'ha quedat.
Mira, us la encomano vosaltres.
No, segur que sí.
Diu que és aquesta paraula, aquesta sapsió de la paraula,
o aquesta origen d'expressió.
I pensau que és mentida,
hauríeu d'enviar-nos un missatge o enviar-lo una punyana en xus.
Exacte, m'has cridiu, a menjar potes, robajamil.com
i ja està on busqueu a Mastudo, no Twitter.
Exacte.
Doncs ara feim com una votació
i cadascú pot triar una paraula
que no hagi dit ella mateixa.
Sí, perquè si no seria un cau, no?
Sí, sí.
Hauria d'escoltar els primers programes.
Repassem, la teva paraula ha estat...
En farfagar.
Rognagrem?
Blaí.
Balitra.
I la meva espinta, que és molt fàcil.
Doncs donant una votació, digues, xus,
quina paraula t'agrada més?
És que a mi m'ho heu posat molt difícil,
Rognagrem i Místres Pallanque, perquè són molt semblants,
però al final em quedo amb la I.
Ahà.
Molt bé.
Rognagrem?
Jo em farfagar.
M'agrada la sonoritat.
Ja m'heu plert de sentir-la, eh?
No m'encanta la paraula, la sonoritat.
Pots pagar.
Doncs jo diré un pinta o una pinta.
Molt bé.
Doncs jo votarem farfagar.
Oh!
Perquè m'ha agradat molt aquesta cosa de...
Sí, sí, sí.
Blaí, m'agrada...
Està entre... entre Blaí. Bé, està entre tots.
Com sempre.
Tots els parles molt gran.
Molt bé.
Doncs fins aquí és la paraula de la setmana.
Jo no sé què faim, que cada pic tardan més.
Doncs xus, digues...
Oh, podríem fer una pregunta absurda d'en xus.
Sí, sí.
Ah, sí, ràpid.
Sí, sí, per favor.
Ah, xus, si fosis un personatge d'una pel·lícula d'una sèrie B,
en quin lloc moriries?
Ua, d'una sèrie B.
O, o sigui, de pel·lícula de sèrie B, no?
Sí.
De sèrie B o per avall.
Ah, i s'ha macut.
Ah, i s'ha macut. Fingint que estic fent surf, però en una vorera, en el carrer.
I passa un cotxe i em porta pel davant.
Boníssim, boníssim.
Morts per eslojament, fent surf a una sèrie.
I en part jo crec que m'ho mereixia.
O sigui que estic satisfet.
Seria la mort de fons, no?
Boníssim.
Una tercera trama.
Ua.
No, no, no, no.
Jo vull que ho revés.
Diu que un traveling cap a ell i que de pera, perquè és...
és cotxe.
Ua, el cotxe assassino.
Estaria molt bé un traveling que segueix els protagonistes,
es passa d'ells, es veu la mort,
i després segueix els protagonistes, com dic, això ha passat, però ho li he de tant.
Allà és l'acció que van.
És una subtrama.
Deixa's el espectador, però per què això?
Sí, sí, sí.
I després, clar, és que aquí, a vos, en el que em va dir,
em va dir que ara mateix, que després ja, la segona part,
que això se'n revés,
que és que segueix la vida d'aquests sulfistes,
que es sulfoja la sèrie de t'escarrer,
i ja s'ha mort, s'acruixen, s'ha mort,
i passen d'allà.
És un punt de contacte entre dues pel·lícules, no?
Sí, sí, sí.
Com a cruce de caminos, però mal.
En zeta.
En zeta, és la teva.
Tu compres, tu compres.
Doncs moltes gràcies, Xus.
Saben que estàs enfaïnat, ja has de fer coses,
però, per favor, recorden-nos on te pones a trobar.
Podeu trobar els podcasts, estan a totes les xarxes i plataformes,
i alguns kiosks, també.
Busqueu a Expliker E-Vox, Spotify, totes aquestes, busqueu.
O bé, Menxapot, o bé, Linktree, que ja has tingut tots.
Cuentamermos, obre Session Golf, que és la versió familiar,
que està superbé, que ara està publicant cada dimecres.
I, per exemple, Maira Mental, que és una cosa nova que ha sortit ara fa poc.
És una bona idea, o ja també tenim la cosa que estan esperant-nos,
i us hi voleu afegir.
Boníssim.
No, entro enrere, perquè només escoltem una de les podcasts teus.
Malament, malament. Ja sabeu.
Bé, teus de Menxapot.
Temps n'hi haurà, no?
Sí, perquè ja faig una nit i li escolt molt de podcasts.
A Feram, i si no en tenim, en Feram.
Molt bé, així m'agrada aquesta legritura.
Doncs, t'he de deixar en partit a Bombècetin a punyar.
Igual, me n'avusates, un beset i una punyà.
Molt bé.
REAL J緊 una.